УХВАЛА

06 серпня 2024 року
м. Київ

справа №160/1980/24
адміністративне провадження №К/990/29546/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів: Жука А.В., Смоковича М.І.,
перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Шпакова Тетяна Сергіївна, на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року  у справі №160/1980/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
22 січня 2024 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо неповернення ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 168 500,00грн,, 9 950,00 Євро та 4 300,00 доларів США, арешт щодо яких було скасовано ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 23.05.2023 року у справі № 204/435/21;
- зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів повернути ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 168 500,00грн., 9 950,00Євро та 4 300,00 доларів США, арешт щодо яких було скасовано ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 23.05.2023 року у справі № 204/435/21.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 160/1980/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії на підставі  пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року залишено без змін.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, представник позивача звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 30 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд».
У своїй касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року  у справі №160/1980/24 і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Також, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.
Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.
Так, згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/1980/24 ухвалена 28 червня 2024 року. Повний текст складено того ж дня. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 30 липня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі вказує, що текст судового рішення було направлено до електронного кабінету скаржника 2 липня 2024 року о 17 год. 17 хв. Однак, доказів направлення оскаржуваного судового рішення саме у цей час скаржник не надає.
Отже, жодних належних і допустимих доказів на підтвердження отримання оскаржуваного судового рішення апеляційного суду саме 2 липня 2024 року о 17 год. 17 хв. скаржник не надав.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. Тобто, скаржник повинен надати Верховному Суду докази направлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови (копію конверту суду апеляційної інстанції із штрих-кодовим ідентифікатором тощо).
За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати відповідні докази, які б підтверджували зазначені у клопотанні підстави для його поновлення. 
Крім того, під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що касаційна скарга не містить платіжне доручення про сплату судового збору. 
Так, згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня 2024 року (на момент звернення з касаційною скаргою) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить: 3028 грн.
Згідно з частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Оскільки касаційна скарга подана через підсистему «Електронний суд» скаржник має надати докази сплати судового збору в сумі: 2422,40 грн.

Реквізити для сплати судового збору:
ГУК у м.Києві/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Отже, касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження і не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску строку з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) документа про сплату судового збору.
На підставі вищенаведеного та керуючись статями 169, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Визнати неповажними підстави пропуску строку, зазначені ОСОБА_1 на касаційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року і постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року  у справі №160/1980/24.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Шпакова Тетяна Сергіївна, на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року  у справі №160/1980/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.
3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.
……………………………

……………………………

……………………………
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
М.І. Смокович,
Судді Верховного Суду