УХВАЛА

13 серпня 2024 року  
м. Київ

справа №620/17139/23
адміністративне провадження №К/990/28892/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Берназюка Я.О., 
перевіривши касаційну скаргу Чернігівської обласної ради на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №620/17139/23 за позовом в.о. керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури до Чернігівської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
В.о. керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської обласної ради, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Чернігівської обласної ради щодо оформлення права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Успенська церква» (охоронний №857), балансовою вартістю 46 376 000 грн., що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 67, с. Вишеньки, Новгород - Сіверського району, Чернігівської області;
- зобов`язати Чернігівську обласну раду вжити заходів щодо оформлення права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Успенська церква» (охоронний №857), балансовою вартістю 46   376   000 гривень, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 67, с. Вишеньки, Новгород - Сіверського району, Чернігівської області.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.01.2024, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024, позов задоволено у повному обсязі.
На адресу Верховного Суду 25.07.2024 надійшла касаційна скарга Чернігівської обласної ради, в якій заявник просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
У даній справі суд першої інстанції, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції помилково віднесено цю справу до категорії справ незначної складності.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявник зазначає про неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказуючи те, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень не враховано постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, від 15 жовтня 2019 року у справі №911/3749/17, від 22 січня 2020 року у справі №910/1809/18, від 01 лютого 2020 року у справі №922/614/19 щодо того, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. Також покликається на те що під час розгляду справи слід виходити з принципу jura novit curia («суд знає закони») (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26   червня 2019 року у справі №587/430/16-ц, від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17, від 11   вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц). Також скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не застосовано правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 19   лютого 2020 року у справі №910/3044/18.
Як підставу касаційного оскарження скаржник також вказує пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю, питання можливості застосування норм Постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 1991 року № 311 у спірних правовідносинах.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підставу, на якій подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується, з доводами скаржника про наявність обставин, якими законодавець обумовлює здійснення касаційного перегляду рішення суду в даній справі.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №620/17139/23 є оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України та посилання у касаційній скарзі на положення пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за скаргою Чернігівської обласної ради на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №620/17139/23.
Витребувати з Чернігівського окружного адміністративного суду справу №620/17139/23 за позовом в.о. керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури до Чернігівської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. Установити учасникам справи строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                            Л.В. Тацій
Суддя                                                                                Я.О. Берназюк
Суддя                                                                                С.Г. Стеценко