ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року	Львів	Справа № 300/3088/23 пров. № А/857/3508/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача                              Іщук Л. П.,
суддів                                                  Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року (головуючий суддя Боршовський Т.І., м. Івано-Франківськ) у справі № 300/3088/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу роботи позивача в шкідливих умовах праці, періоди роботи на посаді слюсаря-ремонтника по обслуговуванню ізотермічних цистерн, які працюють під високим тиском, а саме як робітника, зайнятого повний робочий день на внутрішньому очищенні цистерн від хімічних речовин, яка передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 (код КП – 12100000, підрозділ – 1753б) періоди роботи: з 20.10.1987 по 24.02.1992 - на Головному підприємстві Виробниче об`єднання “Коломиясільмаш” завод “Коломиясільмаш”; з 25.02.1992 по 05.03.1995  - на заводі “Коломиясільмаш” Міністерства машинобудування, воєнно-промислового комплексу і конверсії України; з 06.03.1995 по 15.08.2002 - у Відкритому акціонерному товаристві “Коломийський завод сільськогосподарських машин”, та нарахувати і виплатити недоотримані позивачем суми пенсії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 20.10.1987 по 15.08.2002. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.11.2022 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до пільгового стажу періодів його роботи: з 20.10.1987 по 24.02.1992 в Головному підприємстві Виробниче об`єднання “Коломиясільмаш” завод “Коломиясільмаш”; з 25.02.1992 по 05.03.1995 на заводі “Коломиясільмаш” Міністерства машинобудування, воєнно-промислового комплексу і конверсії України, з 06.03.1995 по 15.08.2002 - у Відкритому акціонерному товаристві “Коломийський завод сільськогосподарських машин”. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що факт роботи особи протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими умовами праці може підтвердити лише підприємство, на якому особа набула пільговий стаж. ВАТ “Коломиясільмаш”, на якому працював ОСОБА_1 , згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України не припинило свою діяльність, що виключає можливість розгляду заяви позивача на Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зазначає, що за результатами документальної перевірки ВАТ “Коломиясільмаш”, проведеної пенсійним органом, встановлено відсутність у первинних документах підприємства будь-яких даних, які б підтверджували пільговий характер роботи ОСОБА_1 за період з 22.10.1987 по 15.08.2002. Також вказує про відсутність документів, які підтверджують проведення атестації робочого місця позивача. Звертає увагу на пропуск строку звернення до суду.
Просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не подав.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.11.2014 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача (том 2, а.с. 68-164).
Згідно розрахунку розміру пенсії від 19.06.2022 страховий стаж позивача становить 40 років, пільговий стаж відсутній (том 2, а.с. 161-164).
28.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії із зарахуванням до стажу роботи в шкідливих умовах праці, передбаченого Списком № 1, періодів роботи позивача на посаді слюсаря-ремонтника по обслуговуванню ізотермічних цистерн, які працюють під високим тиском, а саме: з 20.10.1987 по 24.02.1992; з 25.02.1992 по 05.03.1995; з 06.03.1995 по 15.08.2002. 
Листом № 4584-4390/Д-02/8-0900/22 від 07.11.2022 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для зарахування періоду роботи з 20.10.1987 по 15.08.2002 до пільгового стажу позивача. 
Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної Хартії та ч.1 ст.46  Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Водночас у пункті 5  рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України  зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
За приписами пунктів 1, 6 частини першої  статті 92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає  Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003    (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до ч.1  ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм  статті 28 цього Закону.
Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, обов`язковими умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм  Закону №1058-IV  є наявність необхідного страхового стажу (в тому числі пільгового) та досягнення особою визначеного законодавством пенсійного віку.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого  наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383  (далі - Порядок №383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637  (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, позивач при зверненні із заявою про призначення пенсії подав, зокрема, копію трудової книжки, з якої вбачається, що позивач з 22.09.1987 прийнятий на посаду слюсара-сантехніка четвертого розряду в механічний цех № 12 Виробниче об`єднання “Коломиясільмаш”; з 01.01.1989 у зв`язку з введенням нових тарифних умов оплати праці позивачу встановлено четвертий розряд слюсара-ремонтнника по обслуговуванню санітарно-технічних систем і технологічних трубопроводів; з 29.11.1989 присвоєно четвертий розряд слюсара-ремонтника по обслуговуванню ізотермічних цистерн, працюючих під тиском; з 01.12.1990 присвоєно п`ятий розряд слюсаря-ремонтника; з 15.08.2002 позивача звільнено за пунктом 1 статті 36 Кодексу законів про працю за угодою сторін.
Позивач вказує, що з 20.10.1987 він почав працювати на посаді старшого оператора по обслуговуванню посудин, що працюють під тиском, тобто на посаді слюсаря-ремонтника по обслуговуванню ізотермічних цистерн високого тиску, яка була пов`язана з виконанням кожного дня роботи зі шкідливими умовами праці: очищення цистерн від хімічних речовин (кислот, сивушних масел, перлітового піску та інших хімічних речовин). 
В підтвердження вказаних обставин позивач надав суду такі докази:
- Згідно копії заяви позивача від 22.09.1987 начальнику цеху № 12 ОСОБА_1 просив прийняти його у цех № 12 слюсарем-сантехніком по четвертому розряду” (том 1, а.с.42). 
- Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 20.10.1987 на ім`я директора заводу “Коломиясільмаш” позивач просив дозволу перейти із слюсара-сантехніка четвертого розряду цеха № 12 на робоче місце ОСОБА_2 , який обслуговував дві вуглекислотні станції №1 і №2, а також автотракторні засоби у той же 12 цех без відповідних на цю посаду документів по виробничій необхідності, бо ОСОБА_2 відправили на пенсію по хворобі 15.10.1987 (том 1, а.с.43).
- Згідно копії наказу Головного підприємства Заводу “Коломиясільмаш” за № 1210 від 20.10.1987 слюсара-ремонтника ОСОБА_1 по обслузі і переводу за виробничою необхідністю переведено на посаду слюсара-ремонтника і чистильника ізотермічних цистерн від вуглекислот, працюючих під високим тиском, та введено у штатний розпис енергосилового цехц № 12, дільниці вуглегаз-розводки на дві вуглекислотні станції, а також машинно-тракторного парку одну штатну одиницю в особі ОСОБА_1 (том 1, а.с. 45).
- Відповідно до довідки-пояснення до наказу № 1210 від 20.10.1987, складеної директором Заводу “Коломиясільмаш” ОСОБА_3 , позивача, який займав посаду слюсара-ремонтника по обслузі і переводу за виробничої необхідності переведено на посаду слюсара-ремонтника і чистильника ізотермічних цистерн від вуглекислот працюючих під великим тиском і уведено у штатний розпис енергосилового цеху № 12 дільниці вуглегазрозводки на дві вуглекислотні стації, а також машинно-тракторного парку одну штату одиницю в особі ОСОБА_1 . Так, директор Заводу “Коломиясільмаш” ОСОБА_3 дозволив працювати ОСОБА_1 на цій посаді на основі диплому професійно-технічного училища за № 2 (м. Здолбунів, Рівненська область) по спеціальності слюсар-сантехнік, без посвідчення і допуску від ГОС котлонагляду до ізотермічних цистерн, працюючих під високим тиском. Пізніше позивач був направлений на навчання по професії “слюсар-ремонтник по обслуговуванню ізотермічних цистерн працюючих під високим тиском”. Посвідчення видано 20.11.1989 (том 1, а.с. 46).
- Згідно копії наказу Заводу “Коломиясільмаш” за № 170-тн від 29.11.1989 позивачу присвоєний четвертий розряд слюсаря ремонтника по обслуговуванню ізотермічних цистерн, працюючих під тиском (том 1, а.с. 47).
- Відповідно до копії наказу Заводу “Коломиясільмаш” від 30.11.1990 позивачу присвоєно кваліфікацію слюсаря-ремонтника п`ятого розряду цеху № 12 (том 1, а.с.48). 
- Згідно копії витягу із протоколу № 6 від 12.04.2000 засідання профспілкового комітету ВАТ “Коломиясільмаш” у пункті “Вирішили” зазначено, що згідно представлених свідчень і заяв визнати, що ОСОБА_1 дійсно виконував-виконує роботу згідно кваліфікації слюсаря-ремонтника по обслуговуванню ізотермічних цистерн під тиском (том 1, а.с.50). 
- Відповідно до копії виписки із протоколу № 1 засідання комісії по трудових спорах ВАТ “Коломиясільмаш” постановлено провести запис у трудовій книжці позивача про присвоєння кваліфікації слюсаря-ремонтника по обслуговуванню ізотермічних цистерн під тиском 4 розряду (том 1, а.с. 51).
- Згідно копії витягу із журналу запису роботи працівників та внесення показників, позивач виконував роботу по обслуговуванню ізотермічних цистерн, працючих під тиском, з 07:45 год. до 16:15 год. (том 1, а.с. 55-60). 
- Відповідно до копій посвідчення № 24 від 25.01.1989 та протоколів про проведення екзаменів № 98 від 20.11.1989 та № 108 від 29.11.1990 підтверджено факт проходження навчання позивачем на посаді слюсара ремонтника по обслуговуванню ізотермічних цистерн, які працюють під тиском (том 1, а.с. 63-67). 
- Згідно копії виробничої характеристика на слюсаря енерго-силового цеху № 12 Заводу “Коломиясільмаш”, ОСОБА_1 працював на зазначеному заводі з 1987 року слюсарем ремонтником по посудинах високого тиску. Вказана характеристика підписана заступником начальника цеху № 12, майстром дільниці та головою цехкому (том 1, а.с. 84). 
- Згідно копії листа Ради професійних спілок Івано-Франківської області № 06/148 від 18.05.2001, адресованому голові правління ВАТ “Коломиясільмаш” та ОСОБА_1 , встановлено, що позивач фактично виконував роботу слюсаря-ремонтника по обслуговуванню ізотермічних цистерн, яка підтверджується посвідченням про проходження навчання за 1989-2000 роки, витягом із протоколу № 6 засідання профспілкового комітету від 12.04.2000.
Таким чином, ОСОБА_1 дійсно виконував роботу по обслуговуванню ізотермічних цистерн, які працюють під тиском. В зв`язку з наведеним Радою професійних спілок Івано-Франківської області визнано юридичний факт виконання даних робіт ОСОБА_1 та зобов`язано підприємство внести відповідні записи в трудову книжку позивача (том 1, а.с. 85). 
- 09.12.2005 начальник 12 цеху заводу “Коломиясільмаш” ОСОБА_4 письмово підтвердив зміст заяви по переводу ОСОБА_1 достроково на посаду спеціаліста вуглекислотної станції замість ОСОБА_2 (том 1, а.с. 86). 
- Згідно з копією довідки № 268 від 07.02.2002, виданої спеціалістом охорони праці Управління праці та соціального захисту населення, який проводив 31.01.2002 обстеження робочого місця двох вуглекислотних станцій, а також машинного і тракторного парків, де знаходяться цистерни в кількості 13 штук з рідкою вуглекислотою, встановлено, що роботи по внутрішньому обстеженні, гідроіспити, чистку, діагностику, досипання та висипання перліту вспученого виконував   ОСОБА_1 , слюсар-ремонтник по обслуговуванню ізотермічних цистерн працюючих під тиском, що також підтверджено майстром, начальником цеху та іншими посадовими особами (том 1, а.с. 90). 
- Відповідно до копії довідки ОСОБА_5 від 04.06.2013, який працював на Івано-Франківському арматурному заводі на посаді начальника відділу лабораторного контролю в період з 17.11.1975 по 14.12.1998, зачистку поверхні в середині ізотермічних цистерн проводив ОСОБА_1 – оператор газорозподільчих станцій № 1, № 2 тракторного і машинного парку “Коломиясільмаш”, посвідчення № 1158, слюсар вуглекислотних станцій, посвідчення № 1156, слюсар-ремонтник з обслуговування ізотермічних цистерн, працюючих під високим тиском, посвідчення № 776. Основна назва: майстри та старші майстри зайняті на очистці цистерн, резервуарів, баків від нафтопродуктів. Це назви професій на яких працював ОСОБА_1 , і які підлягають у Список № 1 по особливо шкідливих умовах праці. Позивач протягом повного робочого дня робив зачистку в середині цистерн від вуглекислоти (том 1, а.с. 92). 
- Згідно листа Територіального управління Держірпромнагляду по Івано-Франківській області від 03.03.2008 № 02-22/702 роботи з безпечної експлуатації посудин, що працюють під тиском згідно інструкції, виконував слюсар-ремонтник ізотермічних посудин високого тиску “Коломиясільмаш” ОСОБА_1 з 20.10.1987 по 15.08.2002 (том 1, а.с. 100).
- Відповідно до довідки заступника начальника Територіального управління Держпромгірнагляду по Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 05.02.2007 № 11 підготовку ізотермічних посудин від вуглекислоти до технічного огляду за період з 1987 по 2002 рік проводив слюсар-ремонтник ізотермічних посудин високого тиску “Коломиясільмаш” ОСОБА_1 , що підтверджується інспектором ОСОБА_7 та експертом ОСОБА_8 (том 1, а.с. 101).
- Згідно письмового документа “Інформація”, виданого заводом “Коломиясiльмаш” ОСОБА_1 працював в цеху № 12 на старому заводі вуглегазорозподільних станцій №1, на новому заводі в вуглегазорозподільчій станції №2, а також з машинами авто і транспортного парку, з вуглекислотними та ізотермiчними цистернами (які працюють під високим тиском). ОСОБА_1 здійснював чистку вищевказаних цистерн (ззовні і зсередини), готуючи їх до оглядів як внутрішньозаводських, так і до огляду Госполоннагляду, діагностики і гідровипробувань (том 1, а.с. 107). 
- Відповідно до копії наказу № 263 від 15.08.2002 позивача звільнено з 15.08.2002 за угодою сторін (том 1, а.с. 141).
- Згідно копії інформаційної-довідки технічного експерта по котлонагляду Карпатського ЕТЦ ОСОБА_8 від 30.06.2004, встановлено, що підготовка посудин (очистка, промивка, стравлювання, вигризка та загрузка ізотермічного матеріалу) до проведення технічних оглядів за період з 1988 року по 2002 рік здійснювалась слюсарем ОСОБА_1 , в обов`язки якого входили ремонт та обслуговування ізотермічних посудин згідно з виробничою інструкцією (том 1, а.с. 154). 
- Відповідно до копії письмового документа “Підтвердження”, який підписаний начальком цеху № 12 ОСОБА_9 , майстром ОСОБА_10 , майстром дільниці ОСОБА_11 , майстром ОСОБА_12 , економістом цеху № 12 ОСОБА_13 , головним механіком пресо зварювального 1 цеху ОСОБА_14 , мотальницею дроту ОСОБА_15 , начальником 1 цеху ОСОБА_16 , головним енергетиком заводу “Коломиясільмаш” ОСОБА_17 , начальником бюро охорони праці на Заводі “Коломиясільмаш” ОСОБА_18 ,  встановлено доведення факту зайнятості повного робочого дня з ізотермічними цистернами, що працюють під тиском, слюсарем-ремонтником і чистильником ОСОБА_1 (том 1, а.с. 165).
- Згідно копії довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день на Коломийському заводі “Коломиясільмаш” в період з 22.09.1987 по 20.10.1987, з 20.10.1987 по 15.08.2002 чистив зовнішню мережу каналізації заводу, ретельно до металевого блиску згідно інструкції очищав чотирнадцять ізотермічних цистерн, які працювали під тиском 25 атм/см куб. і при температурі – 90 при градусів цельсія, при парі + 250 градусів цельсія від вуглекислоти, підготовки їх до здачі Дердкотлонагляду, проводив гідровипробування, ультразвукову діагностику і досипку перліту, за професією слюсар-ремонтник і чистильник ізотермічних цистерн від вуглекислоти, працюючих під високим тиском, що передбачена Спсиком № 1, розділу ХХІІІ, підрозділ 1753(б), код КП 12100000, затвердженого Радою Міністрів СССР від 22.08.1956 за № 1153 і Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994 № 162, за період з 20.10.1987 по 15.08.2002, що становить 14 років 8 місяців 25 днів. Вказана довідка підписана генеральним директором Заводу “Коломиясільмаш” ОСОБА_3 , директором Заводу “Коломиясільмаш” ОСОБА_19 , начальником відділу кадрів ОСОБА_20 , табельницею 12 цеху ОСОБА_21 , головним бухгалтером ОСОБА_22 , головним бухгалтером ОСОБА_23 , бухгалтером цеху № 12 ОСОБА_24 , начальником цеху № 12 ОСОБА_4 , начальником цеху № 12 ОСОБА_25 , головою кваліфікаційної комісії ОСОБА_26 , начальником цеху № 12 ОСОБА_17 (том 1, а.с. 109, 158).
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що подані докази підтверджують факт роботи ОСОБА_1 на Коломийському заводі “Коломиясільмаш” в період з 20.10.1987 по 15.08.2002 на посаді слюсаря-ремонтника по обслуговуванню ізотермічних цистерн, які працюють під високим тиском.
Щодо доводів апелянта про відсутність документів, які підтверджують проведення атестації робочого місця позивача, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
За приписами пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Водночас, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16 вказала, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що непроведення атестації робочого місця, яке займав ОСОБА_1 в період з 20.10.1987 по 15.08.2002, не може позбавити його права на зарахування такого періоду роботи до пільгового стажу.
Щодо доводів апелянта про пропуск строку звернення до суду.
Відповідно до частини другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Лист відповідача № 4584-4390/Д-02/8-0900/22 від 07.11.2022, яким відмовлено позивачу в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 20.10.1987 по 15.08.2002, ОСОБА_1 отримав 30.11.2022, з позовом звернувся 29.05.2023, відтак шестимісячний строк звернення до суду не пропустив.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що періоди роботи позивача з 20.10.1987 по 24.02.1992 в Головному підприємстві Виробниче об`єднання “Коломиясільмаш” завод “Коломиясільмаш”; з 25.02.1992 по 05.03.1995 на заводі “Коломиясільмаш” Міністерства машинобудування, воєнно-промислового комплексу і конверсії України; з 06.03.1995 по 15.08.2002 у Відкритому акціонерному товаристві “Коломийський завод сільськогосподарських машин” підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди скаржника з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до  ст. 139 КАС України  не здійснюється.
Керуючись ст. 311, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі № 300/3088/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Р. П. Сеник