КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
              
      Справа № 757/34895/22-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Головко Ю.Г.
        Провадження № 22-ц/824/13096/2024                        Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 вересня 2024 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Кафідової О.В., Оніщука М.І.,
секретар                                        Ткаченко В.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Торгана Віктора Богдановича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,  на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року в справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна,-
 
в с т а н о в и в:
 
 В грудні 2022 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна. Зазначили, що 21.11.2019 року вони як орендодавці, а відповідачі як орендарі уклали договір оренди нежилого приміщення загальною площею 273,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 3.2. договору сторони склали акт приймання-передачі приміщення від 01.12.2019 року. Відповідно до пункту 4.1.3. договору плата за оренду одного квадратного метра орендованого приміщення з восьмого по дванадцятий місяці першого року терміну оренди, а також протягом другого та третього років терміну оренди становить 362,75 грн., що еквівалентно 15 доларам США за офіційним курсом встановленим Національним банком України на день укладення цього договору. В період з 01.12.2019 року  по 31.12.2021 року відповідачі належним чином зобов`язання зі сплати орендної плати не виконували. 31.12.2021 року між ними був підписаний акт звірки за договором оренди нежилого приміщення від 21.11.2021 року, у відповідності до якого станом на 31.12.2021 року заборгованість відповідачів за договором склала 508 122,48 грн. 11.05.2022 року відповідачам направлена претензія про сплату заборгованості, яка станом на 01.05.2023 склала 587 650,49 грн. В період з 01.05.2022 року по 30.09.2022 року відповідачі взагалі не сплачували орендну плату за користування приміщенням. На день подачі позовної заяви офіційний курс долара США до української гривні становив 36, 5686 грн. за 1 долар США. Відтак, відповідно до положень пункту 4.1.3. договору оренди нежилого приміщення сума заборгованості відповідачів з орендної плати за Договором оренди нежилих приміщень за травень - вересень 2022 року склала 750 936, 20 грн. Загальна сума заборгованості відповідачів за Договором оренди нежилого приміщення становить 1 338 586, 69 грн.
Позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 просили стягнути з відповідачів заборгованість за договором оренди нерухомого майна солідарно на користь кожного із них по 669 293,35 грн.
РішеннямПечерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором оренди нерухомого майна в розмірі 669 293, 35 грн. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором оренди нерухомого майна в розмірі 669 293, 35 грн. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору 6 692,93 грн. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору 6 692,93 грн.
В апеляційній скарзі представник відповідачів просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вважає недоведеним надання позивачами послуг  оренди житлового приміщення із конкретним визначенням певних періодів, за які нарахований розмір орендної плати. Згідно акту позивачів від 31 травня 2022р. розмір орендної плати за травень 2022р. становить 33 121,78 грн., згідно акту позивачів від 30 червня 2022р. розмір орендної плати за червень 2022р. становить 28 835,97 грн., згідно акту позивачів від 31 липня 2022р. розмір орендної плати за липень 2022р. становить 36 044,94 грн., згідно акту позивачів від 31 серпня 2022р. розмір орендної плати за серпень 2022р. становить 60 074,90 грн., згідно акту позивачів від 30 вересня 2022р. розмір орендної плати за вересень 2022р. становить 60 074,90 грн., що в сукупності становить 218 152,49 грн. Зазначені документи, як і акти позивачів від 31 січня 2022р., від 28 лютого 2022р., від 31 березня 2022р. та 30 квітня 2022р. не відповідають ані загальним вимогам бухгалтерського обліку, ані вимогам процесуального закону щодо належності, допустимості і достовірності доказів, адже не містять підписів орендодавців. Також зазначає, що незважаючи на оголошену повітряну тривогу в м. Києві 27 листопада 2023 року, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідачів, чим фактично порушив їх право на доступ до суду з можливістю довести суду переконливість своєї позиції на стадії судового розгляду тасудових дебатів.
В апеляційній інстанції представник відповідачів підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.
Представник ОСОБА_3 і ОСОБА_4 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21.11.2019 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як орендодавцями, та фізичними особами-підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як орендарями був укладений договір оренди нежилого приміщення, предметом якого була оренда нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 273,8 кв.м.
01.12.2019 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фізичними особами підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був підписаний акт приймання-передачі приміщення за вказаним договором в орендне користування.
За умовами договору оренди від 21.11.2019 відповідачі зобов`язалися сплачувати орендну плату за користування наданим в оренду приміщеннями на банківські рахунки позивачів до 15-го числа кожного місяця по 1/2 частині суми орендної плати на рахунок кожного із позивачів (п.4.3.).
31.12.2021 року  між сторони підписали акт звірки за договором оренди нежитлового приміщення від 21.11.2019, у відповідності до якого станом на 31.12.2021 заборгованість відповідачів за договором склала 508 122, 48 грн.
11.05.2022  року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пред`явили відповідачам претензію з вимогою сплатити заборгованість за договором оренди нежилого приміщення, яка існувала станом на 01.05.2022 в розмірі 587 650, 49 грн. 
Відповідно до розрахунку позивачів заборгованість відповідачів з орендної плати за Договором оренди нежилих приміщень за період з травня по  вересень 2022 року склала 750 936,20 грн. Загальна сума заборгованості відповідачів за договором оренди нежилого приміщення за весь період склала 1 338 586,69 грн.  
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Стягнув з фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за договором оренди нерухомого майна в розмірі по 669 293, 35 грн. на користь кожного.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч. 1 ст. 760 ЦК України).
Відповідно доч. 1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
Пунктом  4.1.3. договору оренди нежилого приміщення від 21.11.2019 визначено, що орендна плата за оренду одного квадратного метра орендованого приміщення з восьмого по дванадцятий (включно) місяці першого року терміну оренди, а також протягом другого та третього років терміну оренди становить 362,75 грн., що еквівалентно 15  доларам США за офіційним курсом встановленим Національним банком України на день укладення договору. Згідно з п. 4.4. договору оренди визначено, що сплата орендної плати здійснюється у національній валюті України відповідно до еквіваленту у доларах США визначеного у п. 4.1. договору за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день платежу. 
Відповідно до положень ст. ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідачі неналежним чином виконували свої зобов`язання за договором оренди нерухомого майна від 21.11.2019 року. Розмір їх заборгованості становить  1 338 586, 69 грн.
Заперечуючи проти позову, відповідачі не спростовували розрахунку заборгованості, а також, а також не надали доказів виконання зобов`язань за договором у повному обсязі.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на ненадання  позивачами належних та допустимих доказів надання  послуг з оренди житлового приміщення із конкретним визначенням певних періодів. Матеріалами справи доведено, що позивачі  передали в оренду відповідачам нежилі приміщення загальною площею 273,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за актом приймання-передачі приміщення. Оскаржуючи рішення суд першої інстанції апелянтом не наведено посилання на докази, які б підтверджували повернення позивачам об`єкта оренди,  також на докази, які підтверджують виконання відповідачами своїх зобов`язань по внесенню орендної плати.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору.
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Торгана Віктора Богдановича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 13 вересня 2024 року. 

Суддя-доповідач                                            Шебуєва В.А.
 
  Судді                                                               Кафідова О.В.
 
                                                                           Оніщук М.І.