УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/11657/23 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І.Г. 
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Коломієць О.С., Шевчук А.М.,
за участю секретаря     Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/11657/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Березенської Юлії Олександрівни, на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю « Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому зазначено, що 13 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №176974997 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що його невід`ємною частиною є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту « Смарт».
Вказує, що відповідачка добровільно, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт товариства та обрала бажану суму кредиту й строк кредитування, зазначивши свої персональні дані, у тому числі банківську карту, на яку в подальшому були перераховані кредитні кошти у розмірі 22000 грн., строком на 4 дні, зі сплатою 0,40 % від суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами.
Позивач зазначає, що 28 листопада 2018 року між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» укладено договір факторингу, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.
У подальшому, на підставі договору факторингу, укладеного 5 серпня 2020 року, право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ « Фінансова компанія « Онлайн Фінанс».
4 серпня 2023 року був укладений договір факторингу, за умовами якого ТОВ « Юніт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним дговором.
Оскільки відповідачка порушила умови кредитного договору, станом на час пред`явлення даного позову виникла заборгованість у розмірі 61639 грн. 12 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 22000 грн., та заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 39639 грн. 52 коп. 
Враховуючи вищезазачене, просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договром у розмірі 61639 грн. 12 коп.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2023 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ « Юніт Капітал» заборгованість у розмірі 61639 грн. 12 коп., з яких 22000 грн.- сума заборгованості за кредитом, 39639 грн. 52 коп. - сума заборгованості за відсотками, а також 2000 грн. витрат на правничу допомогу та 2147 грн. 20 коп. судового збору.
Додатковим рішенням цього ж суду від 25 жовтня 2023 року заяву представника віповідачки - адвоката Березенської Ю.О., про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі адвокат Березенська Ю.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що до позовної заяви не долучено реєстр прав вимоги, який є додатком до договору факторингу №28/1118001, який би підтверджував ту обставину, що позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за даним кредитним договором.
Матеріали справи також не містять доказів щодо направлення письмового повідомлення боржнику про відступлення права вимоги.
Звертає увагу на ту обставину, що спірний кредитний договір є строковим, оскільки пунктом 1.3 договору визначений строк кредитування до 17 грудня 2021 року. Отже, кредитодавець мав право нараховувати відсотки саме до закінчення строку кредитування. 
Вирішуючи даний спір, суд не врахував практику Врховного Суду, якою передбачено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення відсотків, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є безпідставними.
Наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості за відсотками.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Березенська Ю.О., підтримала апеляційну скаргу.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідачки, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії №176974997, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 22000 грн.
Пунктом 1.7 договору передбачено, що кредитна лінія надається строком на 4 дні від дати отримання кредиту ( дисконтний період), а саме до 17 грудня 2021 року. 
Сторони погодили, що встановлений у пункті 1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного пільгового періоду оплати усіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (пункт 1.8 договору).
Відповідно до пункту 1.9 договору кредитної лінії за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в пугкті 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 153, 30 процентів річних, що становить 0,42 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах пункту 1.8 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в пункті 1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 383,25 процентів річних, що становить 1,05 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. 
Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку статті 212 ЦК України сторони домовилися, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань зі сплати процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.8 цього договору.
Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 2,10 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього договору.
Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
28 листопада 2018 року між ТОВ « Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» укладений договір факторингу, згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за цим кредитним договором. 
5 серпня 2020 року, на підставі договору факторингу, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ « Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».
4 серпня 2023 року між ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» та ТОВ « Юніт Капітал» укладений договір факторингу №01/04082023, відповідно до якого позивач набув право вимоги до ОСОБА_2 за спірним кредитним договором.
Долучений до матеріалів справи реєстр боржників, який є додатком до договору факторингу, містить інформацію про те, що розмір заборгованості за тілом кредиту становить 21999 грн. 60 коп., а заборгованість за відсотками складає 39639 грн.52 коп.
Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач надав реєстр боржників, у якому міститься інформація щодо заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 61639 грн. 12 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 22000 грн., та заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 39639 грн. 52 коп. 
Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 не надала доказів того, що вона сплатила заборгованість за тілом кредиту, адже кошти у розмірі 22000 грн. були перераховані на її банківський рахунок.
Оскільки до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21999 грн. 60 коп., то саме така сума підлягає стягненню із ОСОБА_1 .
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 21999 грн. 60 коп., підлягають до задоволення.
Що стосується стягнення заборгованості за відсотками, слід зазначити, що суду не надано розрахунок такої заборгованості, адже умовами договору кредитної лінії передбачено можливість нарахування дисконтної, індивідуальної та базової процентних ставок, в залежності від строку кредитування та своєчасного виконання позичальником зобов`язань.
Матеріали справи не містять інформації щодо продовження строку кредитування, процентної ставки, яка була застосована протягом цього строку, сплати позичальником коштів.
Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити розмір заборгованості зі сплати відсотків, який зазначений у реєстрі боржників. Вказаний реєстр не є первісним фінансовим документом, відтак відсутні підстави стверджувати про те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами розмір заборгованості зі сплати відсотків.
Враховуючи вищезазначене, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 39639 грн. 52 коп. слід відмовити.
Частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до положень частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У пункті 1 частини другої вказаної статті зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката , в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Обґрунтовуючи розмір витрат на правничу допомогу, позивач надав додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 7 серпня 2023 року, протокол погодження видів правової допомоги та договірної ціни, акт прийому-передачі наданих послуг, рахунок на оплату правової допомоги. Однак до матеріалів справи не долучено договір про надання правової допомоги, що є підставою для відмови у відшкодуванні позивачеві витрат на правничу допомогу.
Під час розгляду даної справи ОСОБА_1 отримувала професійну правничу допомогу, яка надавалася їй адвокатом Березенською Ю.О., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 2 жовтня 2023 року.
Пунктом 3.1 цього договору передбачено, що за правничу допомогу, передбачену у розділі І договору, клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі, визначеному додатком №1 до цього договору.
У додатку №1 до договору міститься інформація про те що вартість юридичної консультації визначена сторонами у розмірі 500 грн. ( до 30 хв.); ознайомлення та вивчення позовної заяви з додатками - 1000 грн; відзив на позовну заяву, оформлення, формування, попереднє відправлення позивачеві та подання до суду - 4000 грн.; представництво інтересів клієнта в суді - 2000 грн. ( 1 судове засідання).
Долучена до матеріалів справи квитанція до прибуткового касового ордера від 2 жовтня 2023 року свідчить про сплату адвокату Березенській Ю.О. 5500 грн. за надання правничої допомоги.
У акті надання послуг за вказаним договором зазначено про те, що вартість адвокатських послуг, які надані ОСОБА_1 під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, погоджена сторонами у розмірі 8000 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково ( на 35,69 %), на користь позивача підлягає стягненню 766 грн. 34 коп. судового збору ( 2147,20 грн. х 35,69%).
Відповідно, на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру вимог, у задоволенні яких відмовлено ( 64,31 %), а саме: судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2071 грн.10 коп. (3220,50 грн. х 64,31 %), а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8681 грн. 85 коп. ( (5500 грн. + 8000грн) х 64,31 %).
Таким чином, рішення та додаткове рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про часткове задоволення позовних вимог. 

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Березенської Юлії Олександрівни, задовольнити частково.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 23 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21999 грн. 60 коп. та 766 грн. 34 коп. судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Юніт Капітал» на користь ОСОБА_1 2071 грн. 10 коп. судового збору та 8681 грн. 85 коп. витрат на професійну правничу допомогу. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: