П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/34656/23	

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів - Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,  

                                                  В С Т А Н О В И Л А:

13 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення № 155350017354 від 13.10.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням страхового стажу ведення підприємницької діяльності за 2004-2007 роки із дати звернення із відповідною заявою, тобто 09.10.2023. 
В обґрунтування позову зазначено, що позивач у жовтні 2023 року звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення йому пенсії за віком, однак оскаржуваним рішенням йому було відмовлено у призначені пенсії у зв`язку із недостатністю в нього страхового стажу. 
У подальшому позивач повторно звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив врахувати до його страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності та призначити йому пенсію за віком, оскільки, як вважає позивач, у нього достатньо страхового стажу. Втім на вказане звернення пенсійним органом також надано відмову, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом.  
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області заперечувало проти задоволення позову, зазначаючи у відзиві на позовну заяву, що зарахування позивачу до страхового стажу періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2007 можливе виключно у разі сплати за місяць внеску суми, не меншої ніж мінімальний страховий внесок та подачі звіту за формою ІНДАНІ-СПД згідно з Порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовується в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за той же рік. Проте такі звіти позивачем не подавалися та у пенсійного органу відсутні відомості про сплату позивачем страхових внесків за спірний період. 
Представник пенсійного органу стверджує, що позивач не довів наявність у Головного управління законодавчо визначеного обов`язку облікувати і володіти по фізичних особах-підприємцях (за спірний період) інформацію чи даними про обрання системи оподаткування (спрощеної чи загальної), за умови не подання такими суб`єктами підприємницької діяльності періодичних звітів про нарахування і сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та їх сплати.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відзив на позовну заяву до суду не надало. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.10.2023 №155350017354 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення позивачу пенсії за віком від 09.10.2023 з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю. 
Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відносно ОСОБА_1  прийнято у суворій відповідності із вимогами пенсійного законодавства України, оскільки пенсійним органом встановлено достовірний факт відсутності підстав для призначення пенсії, які вимагаються статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Крім того, апелянт звертає увагу, що період ведення підприємницької діяльності може підтверджуватися відомостями про застраховану особу, що міститься в системі персоніфікованого обліку, чого в даному випадку встановлено не було.
Також апелянт наголошує, що стягнення з нього судового збору може свідчити про нецільове використання бюджетних коштів та створити перешкоди у виплаті пенсій. 
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою № 6089 про призначення пенсії за віком (а.с. 75, 76).  
До вказаної заяви долучено наступні документи: військовий квиток № НОМЕР_1 ; диплом про навчання № НОМЕР_2 ; Довідку з ДПІ про облік як суб`єкт підприємницької діяльності; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року № Б-26/Б-13, довідку про прийняття на роботу (навчання) № Б-26/106; Довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_3 ; заяву про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка; паспорт НОМЕР_4 (а.с. 77). 
13 жовтня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було прийнято рішення за принципом екстериторіальності № 155350017354, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 16). 
03 листопада 2023 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення йому пенсії за віком, в якій ним, зокрема, викладено вимогу про зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 2004 по 2007 роки  (а.с.17-19).
17 листопада 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало лист-відповідь №37893-34496/Б-2/8-1500/23 в якому повідомило, що позивачу рішенням від 13.10.2023 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано період перебування позивача як суб`єкта підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування з 2004 року по 2007 рік, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків (а.с.20-21).
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, а також із відмовою пенсійного органу зарахувати до страхового стажу період ведення підприємницької діяльності, позивач звернувся до суду із даним позовом. 
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що порядок підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності залежить від системи оподаткування, на якій перебувала особа, що звертається за призначенням пенсії.
Суд також зазначив, що ГУ ПФУ у Львівській області не надано належного обґрунтування та не наведено мотиви прийняття ним саме такого рішення як відмова у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Крім того суд прийшов висновку, що позивачем при зверненні за призначенням пенсії було дотримано усіх вимог чинного законодавства України, а відповідач не вжив дій для перевірки правильності даних, наведених у трудовій книжці позивача щодо спірного періоду роботи. 
Разом із тим суд першої інстанції вказав, що оскільки спірне рішення прийнято ГУ ПФУ у Львівській області, то правових підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області вчинити дії щодо повторного розгляду заяви про призначення пенсії є безпідставними. 
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне. 
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Умови, порядок обчислення, підтвердження та зарахування періодів роботи (трудового стажу) до страхового стажу для призначення пенсії, врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), Законом України «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон № 1788-XII), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України (далі - Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (далі - Порядок № 637).
Частинами першою та другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до пункту а, б статті 3 Закону №1788-XII право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема:
- особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
- особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України;
Згідно зі статтею 56 Закону №1788-XII до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, віднесено, серед іншого: роботу, виконувану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв; будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до п.1 ч. 3-1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637.
Відповідно до п. 4 Порядку № 637 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).
Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до підпункту 2 п. 2.1 Порядку № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.
Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою набуття права на трудову пенсію фізичній особі-підприємцю є наявність стажу роботи, за умови сплати останніми страхових внесків до Пенсійного фонду України. При цьому пенсійним законодавством України передбачено перелік документів, які можуть підтвердити страховий стаж підприємця, що зокрема залежить від обраної системи оподаткування. 
Згідно з свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 14.02.2000 року, про що зроблено запис № 2  556  017 0000 027753 (а.с. 14). 
З довідки Головного управління ДПС в Одеській області №41464/6/15-32-24-07-10 від 28.09.2023 видно, що ОСОБА_1 у спірний період перебував на спрощеній системі оподаткування та ним сплачено наступні внески: 18.02.2004 - 102 грн., 16.03.2004 - 100 грн., 15.01.2004 - 100 грн., 19.04.2004 - 100 грн., 26.05.2004 - 105 грн., 17.06.2004 - 100 грн., 14.10.2004 - 100 грн., 23.09.2004 - 102 грн., 17.12.2004 - 100 грн.,  22.11.2004 - 100 грн., 19.07.2004 -100 грн., 28.08.2004 - 102 грн., 17.02.2005 - 150 грн.,  26.01.2005 - 155 грн.,  24.03.2005 - 82 грн., 30.05.2005 - 210 грн., 19.07.2005 - 200 грн.,  14.12.2005 - 205 грн.,  27.10.2005 - 103 грн., 01.09.2005 - 100 грн., 01.09.2005 - 109 грн., 04.01.2006 - 100 грн.,  30.10.2006 - 200 грн., 20.12.2006 - 200 грн., 18.09.2006 - 160 грн., 22.01.2007 - 100 грн., 27.04.2007 - 200 грн., 26.10.2007 - 600 грн., 13.12.2007 - 300 грн., 21.12.2007 - 300 грн. (а.с. 84-85). 
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що з огляду на наявні в матеріалах справи докази факт сплати позивачем страхових внесків в деяких місяцях спірного періоду є підтвердженим, а ГУ ПФУ у Львівській області не була надана взагалі оцінка вказаному документу, що свідчить про передчасність та помилковість висновку пенсійного органу стосовно не підтвердження позивачем підстав для зарахування спірного періоду до його страхового стажу. 
Додатково судова колегія звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Також, пунктом 3.3 розділу 3 Порядку №22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, надає роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
Згідно з пунктами 4.1., 4.2 Порядку №22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
При прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення з відповідними запитами до установ, підприємств, організацій.
До того ж, у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а Верховний Суд зазначив про те, що орган, що призначає пенсію, за наявності сумнівів має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Отже, органи Пенсійного фонду України в межах своїх повноважень зобов`язані розглянути та, за необхідності, перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів.
Проте, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що ГУ ПФУ у Львівській області вживались відповідні заходи, направлені на всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів. При цьому, відповідач в силу процесуальної презумпції винності суб`єкта владних повноважень не довів суду правомірність оскаржуваних дій, жодних доказів з приводу звернення до ГУ ДПС в Одеській області для уточнення достовірності інформації, зазначеної в довідці (лист № 41464/6/15-32-24-07-10 від 28.09.2023 року) не надано, як і не спростовано факт сплати позивачем відповідних страхових внесків, що підтверджується вищевказаною довідкою контролюючого органу. 
На підставі вищевикладеного, враховуючи наявність часткового підтвердження факту сплати позивачем страхових внесків за спірний період, а також відсутність спростування цього факту відповідачами у процесуальний спосіб, беручи до уваги, що інформація контролюючого органу є належним доказом, який дозволяє врахувати стаж роботи підприємцем до страхового стажу особи, судова колегія робить висновок, що позовні вимоги про зобов`язання зарахувати позивачу спірний період ведення підприємницької діяльності до загального страхового стажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, про що судом першої інстанції зроблено правильний висновок. 
Враховуючи те, що рішення про відмову в призначенні пенсії за віком у даному випадку прийняте без врахування спірного страхового стажу позивача, і за висновками суду такий стаж має бути врахований пенсійним органом з урахуванням мотивів суду, то відповідно оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправним й вірно скасовано судом першої інстанції. 
Що ж стосується доводів апелянта про неможливість стягнення з нього судових витрат, оскільки це призведе до нецільового використання бюджетних коштів, то суд апеляційної інстанції такі твердження відхиляє і зазначає, що частиною 1 статті 139 КАС України передбачено правило, за яким при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, висновків суду першої інстанції не спростовують, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 25 грудня 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України
Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія
          
          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко