УХВАЛА
 
23 серпня 2024 року                                                 
м. Київ
 
справа № 758/16381/19
провадження № 61-8338ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого 
діє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду 
від 16 квітня 2024 року та ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «БІОТЕК ГРУП», у якому просив стягнути солідарно 
з відповідачів заборгованість за договором позики в розмірі 5 736 028,09 грн, 
з підстав неналежного виконання зобов`язань.
 
У подальшому ОСОБА_1 в особі представника подав заяву про відмову 
від частини позовних вимог, а саме вимог до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «БІОЕК ГРУП». Підтвердивши свої вимоги лише до ОСОБА_3 .
 
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року прийнято відмову представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 
від частини позовних вимог, а саме до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «Біотек Груп» про стягнення грошових коштів. Закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «Біотек Груп» про стягнення грошових коштів.
 
У позові до ОСОБА_3 , позивач просив стягнути з відповідача заборгованість 
у загальній сумі 5 736 028,09 грн, з яких: прострочена заборгованість за основним боргом - 1 175 000,00 грн, 25 % річних за користування чужими грошовими коштами - 218 099,32 грн, пеня на прострочену заборгованість - 4 288 750 грн, 
3 % річних за простроченою заборгованістю - 54 178,77 грн.
 
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 2 622 275,09 грн, з яких: прострочена заборгованість за основним боргом - 1 175 000,00 грн, 25 % річних за користування чужими грошовими коштами - 218 099,32 грн, 3 % річних за простроченою заборгованістю - 
54 175,77 грн, пеня на прострочену заборгованість - 1 175 000,00 грн.
 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення зі ОСОБА_3 на користь 
ОСОБА_1  пені в сумі 1 175 000,00 грн скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року 
в частині стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 загальної суми заборгованості змінено, зменшено суму стягнення з 2 622 275,09 грн 
до 1 447 275,09 грн.
 
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року 
в частині стягнення зі ОСОБА_3    на користь ОСОБА_1 судового збору скасовано.
 
Понесені   ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 
2 423,34 грн компенсовано за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
 
07 червня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав 
до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у цій справі, у якій представник заявника, посилаючись 
на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року в частині відмови у стягненні пені в сумі 1 175 000,00 грн та залишивши в силі в цій частині рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишено без руху та надано представнику заявника строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
10 червня 2024 року ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку, звернувся 
до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у цій справі, у якій заявник, посилаючись 
на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року, а справу № 758/16381/19 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
У встановлені законодавством строки ОСОБА_1 , в інтересах якого 
діє ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 усунули недоліки касаційних скарг.
 
Касаційні скарги подані до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
 
У касаційних скаргах, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , 
та ОСОБА_3 просять кожний окремо поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, що підтверджується доданими до касаційних скарг доказами.
 
Відповідно до частин другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій 
статті 394 цього Кодексу.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належному судовому процесі.
 
Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення 
чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.
 
Перевіривши доводи клопотань про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційних скарг матеріалів, колегія суддів вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема, касаційні скарги подані протягом тридцяти днів 
з дня вручення скаржникам такого судового рішення.
 
Касаційній скарги подані з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
 
За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, 
суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв 
чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
 
У касаційних скаргах ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , 
та ОСОБА_3 посилаються на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначають, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення 
від такого висновку.
 
Отже, наведені в касаційних скаргах доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.
 
Поновити ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.
 
Відкрити касаційні провадження у цій справі.
 
Витребувати з Подільського районного суду міста Києва цивільну справу 
№ 758/16381/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзиви на касаційні скарги, які за формою і змістом мають відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк
 
С. О. Карпенко
 
І. М. Фаловська