СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року                                      м. Харків                            Справа № 922/2830/23

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.
за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І., 
за участю представників сторін: 
від позивача – не з`явився;
від відповідача – не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" про ухвалення додаткового рішення (вх.№8208) з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка", м. Харків, (вх. №749 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2024 (суддя Буракова А.М., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту – 29.02.2024) та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2024 (суддя Буракова А.М., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту – 14.03.2024) у справі №922/2830/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка", м. Харків, 
до відповідача: фізичної особи-підприємця Славтича Вадима Володимировича, м. Харків,
про стягнення заборгованості за договором оренди майна та усунення перешкод у реалізації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Славтича Вадима Володимировича, в якій просить суд :
- стягнути з Фізичної особи – підприємця Славтича Вадима Володимировича за Договором оренди № 27-08-20-5 від 27.08.2020 - заборгованість з орендної плати в розмірі 15678587,16грн.;
- 3% річних від простроченої суми за користування чужими коштами в розмірі 470066,14грн.;
- інфляційні в розмірі 2694108,11грн.; 
- неустойку за неповернення орендованого приміщення в розмірі 1380172,10грн.; 
- усунути перешкоди в реалізації позивачем права власності на нерухоме майно: зобов`язати Фізичну особу – підприємця Славтича Вадима Володимировича звільнити від свого майна та майна інших осіб, що знаходиться у ньому та повернути нерухоме майно позивачу шляхом виселення з приміщень, загальною площею 1730,19 кв.м., що розташовані на першому поверсі ТРЦ “Французький бульвар” (нежитлова будівля літ. “Ю-4”) за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б та позначені штриховкою у плані розміщення Об`єкту оренди, що є додатком №1 до договору оренди № 27-08-20-5 від 27.08.2020.
Рішенням господарського суду Харківської області від 19.02.2024 у справі №922/2830/23 в задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка"; скасовано рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2024 у справі №922/2830/23 та прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю; стягнуто з фізичної особи-підприємця Славтича Вадима Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" заборгованість з орендної плати за договором оренди № 27-08-20-5 від 27.08.2020 в розмірі 15678587,16грн.; 3% річних від простроченої суми за користування чужими коштами в розмірі 470066,14грн.; інфляційні в розмірі 2694108,11грн.; неустойку за неповернення орендованого приміщення в розмірі 1380172,10грн., а також витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 244822,40грн.; ухвалено усунути перешкоди в реалізації Товариством з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" права власності на нерухоме майно шляхом зобов`язання фізичної особи – підприємця Славтича Вадима Володимировича звільнити від свого майна та майна інших осіб, що знаходиться у ньому та повернути нерухоме майно позивачу шляхом виселення з приміщень, загальною площею 1730,19 кв.м., що розташовані на першому поверсі ТРЦ “Французький бульвар” (нежитлова будівля літ. “Ю-4”) за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б та позначені штриховкою у плані розміщення об`єкту оренди, що є додатком №1 до договору оренди № 27-08-20-5 від 27.08.2020; скасовано додаткове рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2024 у справі №922/2830/23 та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Славтича Вадима Володимировича про ухвалення додаткового рішення (вх.№ 5138 від 26.02.2024); стягнуто з фізичної особи-підприємця Славтича Вадима Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 367233,60грн.
Під час апеляційного перегляду даної справи, в апеляційній скарзі позивачем було повідомлено суду апеляційної інстанції, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи №922/2830/23 в суді апеляційної інстанції, складає 33000,00грн.
Крім того, 28.05.2024 позивачем було подано до апеляційного господарського суду заяву (вх.№7402), в якій просив суд долучити до матеріалів справи: копію договору, акту приймання – передачі наданих юридичних робіт, детальний опис робіт та платіжне доручення. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 33000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також гонорар успіху у розмірі 33000,00грн., у разі прийняття рішення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка". 
18.06.2024 представником позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" подано до апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№8208), в якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Славтича Вадима Володимировича 66000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, що складаються з 33000,00грн. витрат за складення та подання апеляційної скарги і процесуальних документів по справі, а також гонорару успіху у розмірі 33000,00грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 розгляд заяви призначити на 26.06.2024 о 09:00 год.; визначено, що участь представників учасників справи не є обов`язковою та попереджено учасників справи, що у разі неявки їх представників у судове засідання, заява буде розглянута без їх участі; запропоновано відповідачу до дати судового засідання надати до Східного апеляційного господарського суду письмові пояснення/заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення з розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засіданні представники сторін не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Розглянувши заяву - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" про покладення на фізичну особу-підприємця Славтича Вадима Володимировича судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, судова колегія зазначає наступне.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):
- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в апеляційній скарзі позивачем було повідомлено суду апеляційної інстанції, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи №922/2830/23 в суді апеляційної інстанції, складає 33000,00грн.
Крім того, 28.05.2024 представником позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" було подано до апеляційного господарського суду заяву (вх.№7402), в якій просив суд долучити до матеріалів справи: копію договору, акту приймання – передачі наданих юридичних робіт, детальний опис робіт та платіжне доручення. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 33000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також гонорар успіху у розмірі 33000,00грн., у разі прийняття рішення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка".
18.06.2024 представником позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" подано до апеляційного господарського суду заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№8208), в якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Славтича Вадима Володимировича 66000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, що складаються з 33000,00грн. витрат за складення та подання апеляційної скарги і процесуальних документів по справі, а також гонорару успіху у розмірі 33000,00грн.
Таким чином, з заявою про покладення на відповідача – фізичної особи-підприємця Славтича Вадима Володимировича судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та доказами їх понесення позивач звернувся процесуального строку встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.
Так як до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" (надалі - замовник) та фізичною особою -підприємцем Макаренко Оксаною Андріївною (надалі - виконавець) під час апеляційного перегляду даної справи підтверджуються договором про надання правової (правничої) допомоги від 05.03.2024 №05/03-24 (надалі – договір т.4 а.с.203), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надання юридичних послуг замовнику на умовах цієї угоди (пункт 1.1. договору).
Відповідно до пункту 1.2. договору, юридичні послуги, які надаються замовнику складаються з правової допомоги по вивченню матеріалів справи № 922/2830/23, вивчення практики Верховного Суду України щодо застосування норм матеріального права по орендним правовідносинам та підготовці і поданні апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2024 у справі № 922/2830/23, а також, за необхідності, з представництва інтересів у суді апеляційної інстанції з питання оскарження вищезгаданого судового рішення по справі по справі № 922/2830/23 в апеляційному порядку.
Розділом 3 договору сторони погодили порядок розрахунків за договором.
Зокрема, за надання виконавцем юридичних послуг замовник сплачує виконавцеві грошову винагороду не пізніше 5-ти календарних днів з моменту виставлення рахунку-фактури. Вартість послуг виконавця складає 33000,00грн. за підготовку та подання апеляційної скарги. За участь у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, грошова винагорода виконавця складає 3000,00грн. за одне судове засідання.
Загальна вартість наданих послуг зазначається в акті здачі-прийняття виконаних робіт.
У разі вирішення судом апеляційної інстанції справи на користь замовника, останній сплачує виконавцю гонорар успіху у розмірі 33000,00грн. не пізніше 15-ти календарних днів з моменту прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції (пункт 3.1. договору).
Згідно з пунктом 3.2. договору, за результатами виконання договору сторони складають акт здачі-прийняття виконаних робіт. В акті здачі-приймання виконаних робіт виконавець зазначає перелік наданих послуг та виконаних робіт за договором, а також вартість виконаних робіт. Замовник на протязі п`яти робочих днів зобов`язаний підписати та повернути акт виконаних робіт виконавцю, або направити письмову мотивовану відмову від його підписання.?
У випадку неповернення замовником акту виконаних робіт та ненадання відповідної мотивації в зазначений даним пунктом строк, акт вважається підписаним сторонами, роботи та послуги за даним договором вважаються виконаними виконавцем та прийнятими замовником у повному обсязі та на належному якісному рівні.
З аналізу умов укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги випливає, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначено сторонами у вигляді фіксованої суми в розмірі 33000,00грн., а також фіксованої суми гонорару успіху у розмірі 33000,00грн., у разі вирішення судом апеляційної інстанції справи на користь замовника.

На виконання умов договору 27.05.2024 між сторонами було складено та підписано акт приймання – передачі наданих юридичних послуг за рахунком -фактурою №5/03-24 від 13.03.2024 за договором №05/03-24 про надання юридичних послуг від 05.03.2024 (т.4 а.с.204), відповідно до якого виконавцем виконано, а замовником прийнято наступні юридичні послуги: 
- вивчення матеріалів справи №922/2830/23, вивчення практики Верховного Суду України щодо застосування норм матеріального права по орендним правовідносинам, підготовка і подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2024 у справі №922/2830/23, підготовка і подання клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги;
- складення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Вартість виконаних юридичних робіт та наданих юридичних послуг складає 33000,00грн.
До матеріалів справи також додано ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АХ№1172728 від 05.03.2024, відповідно до якого Макаренко Оксана Андріївна уповноважена на підставі договору про надання юридичних послуг №05/03-24 від 05.03.2024 представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка", зокрема, у Східному апеляційному господарському суді (т.4 а.с.94).
З матеріалів справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що адвокатом Макаренко Оксаною Андріївною до господарського суду Харківської області було подано до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, доповнення до апеляційної скарги, заяву про усунення недоліків, а також заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.
Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції Товариству з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" адвокатом Макаренко Оксаною Андріївною в обсязі, що визначений актом приймання – передачі наданих юридичних послуг від 27.05.2024.
Крім того, на виконання умов вищевказаного договору позивачем було сплачено ОСОБА_1 33000,00грн. за отриману правову допомогу, що підтверджується копією платіжної інструкції №3 від 14.03.2024 (т.1 а.с.205).

Згідно з частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Судова колегія зазначає, що загальне правило щодо розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №906/598/19, додатковій постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №915/324/20.
У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 у справі №907/746/17 зазначено, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, встановленого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначено також частинами 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст.41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Судова колегія зазначає, що згідно з наявною у матеріалах справи довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, яка сформована у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", ухвала Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" про ухвалення додаткового рішення була надіслана фізичній особі-підприємцю Славтичу Вадиму Володимировичу до його електронного кабінету та доставлена останньому 19.06.24 18:50годині.
Проте, на час ухвалення даної додаткової постанови від ФОП Славтича В.В. клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із апеляційним розглядом справи № 922/2830/23, не надходило.
Приймаючи до уваги той факт, що позивачу дійсно надавалась професійна правнича допомога згідно умов укладеного договору, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), з урахуванням конкретних обставин даної справи, судова колегія вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 33000,00грн. є повністю співмірними, відповідають складності справи, витраченим адвокатом часом та не є завищеними щодо іншої сторони спору.
Отже, розподіляючи витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Чаплинка", на професійну правничу допомогу, судова колегія зазначає, що надані до матеріалів справи докази на суму 33000,00грн., в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Щодо заявленого "гонорар успіху" у розмірі 33000,00грн., колегія суддів зазначає, Верховний Суд у постанові від 28.07.2022 у справі №903/781/21зазначив про те, що Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правила адвокатської етики надають визначення поняття "гонорар" без поділу цього поняття на види. Зокрема норми зазначених закону та Правил не передбачають такі різновиди винагороди (гонорару) як основний, додатковий чи "гонорар успіху", що свідчить про те, що поняття "гонорар", яке міститься у зазначених нормативно-правових актах, є загальним, під яким розуміється як основна, так і додаткова винагороди.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що: "не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність". У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте існує "гонорару успіху" як форма оплати винагороди адвокату, і визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди, як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Висновок Верховного Суду про те, що погоджений між адвокатом та його клієнтом у договорі гонорар успіху є складовою частиною гонорару адвоката, за своєю суттю є додатковою оплатою за успішне завершення справи в суді до погодженої в договорі оплати за фактично надані послуги та відноситься до судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу, викладений також і у постановах Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №922/3706/19, від 22.10.2020 у справі №910/9187/19, від 15.09.2022 у справі №915/294/21, від 17.01.2023 у справі №922/4183/21.

Як було зазначено вище, розділом 3 договору про надання юридичних послуг від 05.03.2024 №05/03-24 сторони погодили порядок розрахунків за договором.
Зокрема, у разі вирішення судом апеляційної інстанції справи на користь замовника, останній сплачує виконавцю гонорар успіху у розмірі 33000,00грн. не пізніше 15-ти календарних днів з моменту прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції (пункт 3.1. договору).
З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Харківської області від 19.02.2024 у справі №922/2830/23 в задоволенні позову відмовлено повністю.
Натомість, за результатами апеляційного перегляду, постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка"; скасовано рішення господарського суду Харківської області від 19.02.2024 у справі №922/2830/23 та прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю.
Таким чином, ухвалення судом апеляційної інстанції позитивного для позивача рішення суду у даній справі може бути співвіднесене з досягненням успішного результату дій представника позивача, що надає право для виплати винагороди "гонорару успіху" адвокату позивача в розмірі 33000,00грн.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат під час розгляду справи, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин справи, керуючись статтями 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 66000,00грн., що складаються з 33000,00грн. витрат за складення та подання апеляційної скарги і процесуальних документів по справі, а також гонорару успіху у розмірі 33000,00грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ: 

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" про ухвалення додаткового рішення (вх.№8208) задовольнити. 
2.Стягнути з фізичної особи-підприємця Славтича Вадима Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" (61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 96, кв. 1, код ЄДРПОУ 43528018) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 66000,00грн., що складаються з 33000,00грн. витрат за складення та подання апеляційної скарги і процесуальних документів по справі, а також гонорару успіху у розмірі 33000,00грн.
Повний текст постанови складено 28.06.2024.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом десяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя                                                                         О.В. Плахов  

Суддя                                                                                                О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                                П.В. Тихий