ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року	Львів	Справа № 307/1264/24 пров. № А/857/11272/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                             Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                                Гінди О.М., Кузьмича С.М.,
за участі секретаря судового засідання –                              Гладкої С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року (суддя – Чопик В.В., м. Тячів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тячівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у березні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тячівської міської ради, в якому просив: скасувати Постанову Адміністративної комісії при виконкомі Тячівської міської ради від 01.03.2024, за результатами розгляду протоколу серії ВАВ №942880 від 29.01.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закрити провадження. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, які були розглянуті Адміністративною комісією при виконкомі Тячівської міської ради, не містить належних та допустимих доказів того, що було здійснено продаж електронних сигарет та те, що така реалізація була здійсненна саме позивачем. Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 р. справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К/9901741573/18. В матеріалах справи наявні фото, які абсолютно не доводять обставини, описані у фабулі протоколу, адже долучені додатки мають погану якість і не містять жодного доказу, який б підтвердив саме дію - продаж електронних сигарет, також з них неможливо зрозуміти ані мети їх створення, ані часу та дати здійснення.
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що було здійснено продаж електронних сигарет та те, що така реалізація була здійснена саме позивачем. Вказує, що фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається покупцеві. Вказує, що в протоколі не зафіксовано інформації про вилучення будь-яких електронних сигарет.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2024 ВАВ №942880, 29 січня 2024 року в АДРЕСА_1 , в приміщення кінотеатру «Скай» громадянин ОСОБА_1 , будучи працівником вказаного кінотеатру здійснив торгівлю тютюнових виробів, електронних сигарет «Elfbar» неповнолітній ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2 ч.1 ст.15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», за яку передбачена відповідальність за ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Згідно з протоколом ОСОБА_1 надав пояснення, а саме, що забув запитати у дівчини паспорт. Заяв та клопотань не поступало.
Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тячівської міської ради № 01-24/а від 01.03.2024 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 6800 грн. /шість тисяч вісімсот гривень/ за те, що він будучи працівником кінотеатру СКАЙ», 29.01.2024 року о 14 годині в приміщенні кінотеатру «СКАЙ» в м. Тячів по вул. Кошута, 26 . здійснив торгівлю тютюнових виробів, а саме незаконно, умисно продав електронну сигарету «ELFBAR» неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спиту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що  відповідачем доведена правомірність своїх дій, постанова винесена відповідно до статей 283-285 КУпАП, юридичні підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.
За визначенням частини першої статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею частиною другою статті 156 цього Кодексу.
Частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.
Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме спеціальні заборони покладено на особу відповідно до яких конкретно нормативних актів, та які з цих заборон порушено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.
          Згідно пункту 2 частини першої статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння - особам, які не досягли 18 років.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Аналіз даної статті дає підстави вважати, що законодавець встановлює варіативність доказів адміністративного правопорушення. Відсутність одного з них (в тому числі й протоколу про вилучення речей і документів) не може вказувати на відсутність факту адміністративного правопорушення, якщо сукупність інших доказів є достатньою. А відтак колегія суддів відхиляє покликання апелянта на те, що речові докази (електронна сигарета) не вилучались.
Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Тобто, протокол має містити всі відомості, які ідентифікують обставини правопорушення, щоб вважатись належним доказом.
Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за те, що 29 січня 2024 року в АДРЕСА_1 , в приміщення кінотеатру «Скай» громадянин ОСОБА_1 , будучи працівником вказаного кінотеатру здійснив торгівлю тютюнових виробів, електронних сигарет «Elfbar» неповнолітній ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2 ч.1 ст.15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», за яку передбачена відповідальність за ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративне правопорушення .
Тобто, Протокол містить відомості кому позивач продав електронну сигарету.
Тобто, Протокол складено з дотриманням вимог законодавства до його змісту. Відповідно дані які містяться у ньому є достатніми для засвідчення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується відеозаписами, на яких ОСОБА_1 підтверджував факт продажу неповнолітній особі тютюнових виробів, та визнав свою вину у вчиненні правопорушення.
Також, з пояснень зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вбачається, що факт тютюнових виробів неповнолітній особі був, документи, що посвідчують особу у неповнолітнього не запитувались.
Вказане, на думку суду апеляційної інстанції в розумінні статті 251 КУпАП, є належними та допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд відхиляє посилання позивача на відсутність в матеріалах справи відомостей про вилучення речовий доказів (електронних сигарет), оскільки вилучення та електронних сигарет не визначено законодавством як обов`язкова дія для встановлення події такого правопорушення. І протокол про вилучення речей і документів не є обов`язковим доказом для підтвердження вини позивача у даній справі.
Апеляційний суд резюмує, що винуватість позивача підтверджується вищевказаними доказами, які були досліджені адміністративною комісією, вказані докази є логічними, послідовними і достатніми, сумніви в їх достовірності відсутні.
Доводи апелянта про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення є безпідставними та спрямовані лише на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, винуватість в якому повністю доведена.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року у справі №307/1264/24– без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Повне судове рішення складено  04.07.24