Справа № 463/2439/24                        Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я. 
Провадження № 33/811/1118/24                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Лемехи Р.І., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Лемехи Р.І. на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 03 липня 2024 року, 
встановив:
постановою Личаківського районного суду м. Львова від 03 липня 2024 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 01.03.2024 о 22 год. 40 хв. у м. Львові на вул.Б. Хмельницького, 176, керував транспортним засобом «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись із згаданою постановою, адвокат Лемеха Р.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова від 03 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 ; провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувану постанову прийнято з порушенням норм чинного законодавства без дослідження фактичних обставин справи, винесено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.
Наголошує, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП. Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом, а на відеоматеріалах взагалі не має руху транспортного засобу, відтак хто керує транспортним засобом встановити не можливо.
Стверджує, що працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст.. 35 Закону України «Про національну» поліції давали права працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу та запропонувати ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Звертає увагу суду, що працівники поліції «вичікували» за кущами ОСОБА_1 , а коли зрозуміли що його автомобіль руху не здійснює, то вирішили різко підійти. Крім того, у порушення законодавчих вимог працівники патрульної поліції не здійснили тимчасове затримання автомобіля, не склали відповідний акт, не надали вказівку перепаркувати автомобіль. Тому ОСОБА_1 сів у автомобіль, подзвонив до дружини, щоб вона забрала автомобіль, про що заявляв патрульним. Через декілька хвилин, до ОСОБА_1 під`їжджає інший екіпаж і називаючи видумані підстави зупинки пропонує безпідставно, не назнавши ознаки того чи іншого сп`яніння пройти огляд на стан сп`яніння. Тому, вважає, що екіпаж який склав перший протокол, спеціально не обмежив ОСОБА_1 в оступі до його автомобіля та в доступі до керування, щоб передати дані іншому екіпажу, щоб ті задокументували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та склали ще один протокол. Такі дії є провокацією з боку працівників патрульної поліції.
Посилається на національну судову практику на та практику Європейського суду з прав людини.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Лемехи Р.І. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП дотримався.
Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №634786 від 01.03.2024, результатом тестування на алкоголь за допомогою алкотестера «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що з результатом тестування 1,87‰ ОСОБА_1 згоден, а також відеозаписами з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції.
Апеляційним судом було перевірено доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керує транспортним засобомта встановлено, що жодних підстав вважати, що працівники поліції незаконно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , немає, таке твердження апелянта спростовується оглянутим апеляційним судом відеозаписом та постановою ЕНА №1562883 від 01 березня 2024 року за ч.2 ст122 КУпАП. Згадану постанову ОСОБА_1 підписав, у судовому порядку не оскаржував, відтак погодився з інформацією, що у ній наведено, зокрема щодо факту керування ним 01.03.2024 о 22 год. 40 хв. у м. Львові на вул.Б. Хмельницького, 176, транспортним засобом «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 .
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Лемехи Р.І.– залишити без задоволення.
Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 03 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ