ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 липня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/7775/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Шальєвої В.А.,     
за участю секретаря судового засідання Ретинської В.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року 
у адміністративній справі № 340/7775/23 за позовом Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року задоволено адміністративний позов Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» та визнано протиправним в скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області: форми «В4» №00060210707 від 17 серпня 2023 року, яким Приватному підприємству «Агро Євро Партнер» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9      136      388,00      грн.; форми «В1» №00060240707 від 17 серпня 2023 року, яким Приватному підприємству «Агро Євро Партнер» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7 388 122,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 3 694 061,00 грн.; форми «Р» №00060250707 від 17 серпня 2023 року, яким Приватному підприємству «Агро Євро Партнер» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 21 715 528,00 грн, у тому числі 19 630 916,00 грн за податковими зобов`язаннями, 2 084      612,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), у частині 19 615 252,00 грн за податковими зобов`язаннями та 2 084 612,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), та стягнуто на користь Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 26 840,00 грн  за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року з власної ініціативи судом виправлено описки у резолютивній частині вступної та резолютивної частин рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року, а саме, внесено виправлення у четвертий абзац резолютивної частини вступної та резолютивної частин рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі №340/7775/23 у частині зміни номеру пункту « 3» на « 4» та доповнення словосполученням «у частині 19 615 252,00 грн за податковими зобов`язаннями та 2 084 612,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)» та викладено абзац четвертий резолютивної частини вступної та резолютивної частин рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі №340/7775/23 у новій редакції наступного змісту: « 4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми «Р» №00060250707 від 17 серпня 2023 року, яким Приватному підприємству «Агро Євро Партнер» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 21 715 528,00 грн, у тому числі 19 630 916,00 грн за податковими зобов`язаннями, 2      084 612,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), у частині 19 615      252,00 грн за податковими зобов`язаннями та 2 084 612,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)».
Отже, суд першої інстанції у цій справі задовольняючи вимоги позивача визнав протиправними та скасував винесені Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області податкові повідомлення-рішення:
- форми «В4» №00060210707 від 17 серпня 2023 року, яким Приватному підприємству «Агро Євро Партнер» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 136 388,00      грн.; 
- форми «В1» №00060240707 від 17 серпня 2023 року, яким Приватному підприємству «Агро Євро Партнер» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7 388 122,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 3 694 061,00 грн.; 
- та форми «Р» №00060250707 від 17 серпня 2023 року, яким Приватному підприємству «Агро Євро Партнер» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 21 715 528,00 грн, у тому числі 19 630 916,00 грн за податковими зобов`язаннями, 2 084 612,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), у частині 19 615 252,00 грн за податковими зобов`язаннями та 2 084 612,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)
Зазначене рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року з урахування внесених судом виправлень оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неправильного та неповного дослідження всіх обставин у справі, що на переконання відповідача призвело до прийняття необґрунтованого рішення по суті спору, оскільки задовольняючі позовні вимоги у цій справі, суд першої інстанції виходив лише з того, що товари придбані позивачем у контрагента безпосередньо пов`язані з його господарською діяльністю, а наявні первинні документи по господарським операціям з контрагентами не мають будь-яких дефектів, які б свідчили про безтоварність таких операцій.
На спростування висновків суду першої інстанції відповідач вказує на те, що наявність у платника податкової накладної не є вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів, відповідно, відповідач вважає, що первинні документи, зокрема, податкові накладні не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої поставки між суб`єктами, вказаних в цих документах. 
Наголошуючи на тому, що у разі встановлення в судовому процесі обставин, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною, та акцентуючи увагу на висловленій Верховним Судом у постановах від 20 січня 2016 року по справі №826/11531/14, від 02.10.2019 по справі №820/20933/14, від 05.11.2019 по справі № 817/3736/14, від 15.10.2020 по справі №826/7614 правової позиції стосовно перевірки реальності характеру відповідних операцій та підтвердження фактичного здійснення господарських операцій – відповідач звертає увагу апеляційної інстанції на обставинах, якими спростовується реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, які були зазначенні як в акті перевірки, так і у відзиві на адміністративний позов, а саме, на тому, що під час перевірки встановлено документальне оформлення господарських взаємовідносин з придбання ПП «АГРО ЄВРО ПАРТНЕР» у ризикових контрагентів постачальників  ТОВ «Агроукррезерв», ПП «АГРОЦЕНТР», ТОВ «КЕЙТРЕК» (попередні назви ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН», ТОВ «КРОПИВНИЦЬК-АГРО», ТОВ «ДІМАРТ КОМПАНІ».
При цьому, відповідач зазначає, що позивач оскаржує до суду винесені відносно нього податкові повідомлення-рішення, які ґрунтуються на висновках перевірки щодо безтоварності господарських операцій з контрагентами постачальниками ТОВ «АГРОУКРРЕЗЕРВ», ПП «АГРОЦЕНТР», ТОВ «ОІЛ ЕНД ФІД ПРОДАКШН» та не оскаржує донарахування на підставі інших встановлених перевіркою порушень.
Зокрема, відповідач вказує, що за рахунок включення доходу від вартості безоплатно одержаних активів невідомого походження по взаємовідносинам з трьома контрагентами-постачальниками ТОВ «АГРОУКРРЕЗЕРВ», ПП «АГРОЦЕНТР», ТОВ «ОІЛ ЕНД ФІД ПРОДАКШН» з постачання олії соняшникової, олії соєвої та транспортних послуг, встановлено порушення позивачем вимог п.44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20 - позивачем було занижено по рядку 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» 2240 «Інші доходи» всього у сумі 109     013 355 грн., у тому числі: - за 2019 рік в сумі 46 324 700 грн.; - за 2020 рік в сумі 62 688 655грн., в тому числі: за І квартал 2020 року в сумі 29 269 765 грн., за півріччя 2020 року в сумі 62 688 655грн., за три квартали 2020 року в сумі 62 688 655 грн., що в свою чергу вплинуло на завищення податкового кредиту, та як наслідок призвело до зменшення розміру від`ємного значення та зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
На підтвердження своїх доводів стосовно безтоварності господарських операцій позивача з контрагентами–постачальниками відповідач вказує, що операції з постачання товарів ТОВ «Агроукррезерв», ПП «АГРОЦЕНТР», ТОВ «КЕЙТРЕК» (попередні назви ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН», ТОВ «КРОПИВНИЦЬК-АГРО», ТОВ «ДІМАРТ КОМПАНІ») оформлювалися первинними документами лише з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування податкового зобов`язання та сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ контрагента - покупця ПП «АГРО ЄВРО ПАРТНЕР» та здійснювалось відображення товарів та послуг, наявних у останнього, як придбаних від ТОВ «Агроукррезерв» (код ЄДРПОУ 43201734), ПП «АГРОЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 32945190), ТОВ «КЕЙТРЕК» (попередні назви: ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» ТОВ «КРОПИВНИЦЬК-АГРО», ТОВ «ДІМАРТ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 40991867), за відсутності їх постачання саме, від цих контрагентів, чим порушено вимоги ст.9 Закону України від 16.07.1999р. №996 ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями), але вказаним обставинам судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, у зв`язку з чим не забезпечено повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, не враховано при розгляді справи пояснення сторони відповідача та наданих доказів в їх обґрунтування, що в цілому призвело до неправильного вирішення даної справи.
Зокрема, відповідач наголошує, що реалізовані на експорт згідно митних декларацій олія соєва та шрот були придбанні ПП «Агро Євро Партнер» у ТОВ «Агроукррезерв», який в свою чергу декларував придбання олії соєвої та шроту невідомого походження за відсутності факту наявності насіння сої у контрагенті-постачальника ТОВ «СГ «Самоцвіт Агро», ТОВ «Велан Південь Трейд», ТОВ «ТКФ Трейдвей» (код ЄДРПОУ 39813467), що свідчить про завищення ПП «Агро Євро Партнер» податкового кредиту згідно Єдиного реєстру податкових накладних та додатків 5 (додатку 1) до декларації з ПДВ на загальну суму 15 435 597 грн., у т.ч. за грудень 2019 року в сумі 643324,00 грн., за січень 2020 року в сумі 3 835 782,00 грн., за лютий 2020 року 4 936 324,00 грн., за березень 2020 року в сумі 251 367,00 грн., за квітень 2020 року 5 768 800,00 грн., по взаємовідносинах з ТОВ «Агроукррезерв».
Стосовно задекларованих позивачем господарських операцій із придбання у ПП «Агроцентр» послуг (транспортного експедирування), відповідач звертає увагу апеляційної інстанції на те, що руху активу від ПП «Агроцентр» до ПП «Агро Євро Партнер» у дійсності не відбулося, а згідно проведеного аналізу ЄРПН не встановлено придбання ПП «Агроцентр» у контрагентів-постачальників вказаних послуг за період березня-травня 2019 року, що свідчить про нереальність наданих послуг ПП «Агроцентр». Відповідно, відповідач вважає, що тому внаслідок безпідставного документального оформлення нереальних господарських операції з надання ПП «Агроцентр» послуг (транспортного експедирування) на ПП «Агро Євро Партнер» в березні, в квітні, в травні 2019 року та складання первинних документів всупереч норм частини 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, позивачем було завищено податковий кредит згідно Єдиного реєстру податкових накладних та додатків 5 (додатку 1) до декларації з ПДВ на загальну суму 141 153 грн., у т.ч. за березень 2019 року в сумі 62 530,00 грн., за квітень 2019 року в сумі 67 690 грн., за травень 2019 року 10 933 грн. по взаємовідносинах з ПП «Агроцентр».
Відносно взаємовідносин позивача з контрагентом–постачальником ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» по поставці товару (номенклатура: олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена марки «П» кількості 264000 кг) на загальну суму 5 686 560,00 грн., у т.ч. ПДВ 947 760,00 грн., що віднесено ПП «Агро Євро Партнер» до складу податкового кредиту на підставі зареєстрованих ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» податкових накладних, відповідач звертає увагу, що вказані взаємовідносини відбувалися на підставі укладеного з ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» (Постачальник) договору поставки №29111904 від 29.11.2019 року, за умовами якого не визначено яким чином здійснюється переміщення товару до «Покупця» ПП «Агро Євро Партнер» від постачальника ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» (який мав назву ТОВ «КРОПИВНИЦЬК-АГРО», ТОВ «ДІМАРТ КОМПАНІ», а на час перевірки мав назву ТОВ «КЕЙТРЕК»). При цьому, до перевірки ПП «Агро Євро Партнер» не надано оригіналів товарно–транспортних накладних, якими б підтверджувалось переміщення Товару (олії соняшникової рафінованої дезодорованої вимороженої марки "П") від ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» до покупця ПП «Агро Євро Партнер», але у наданих копіях ТТН не відображено перевізників, що унеможливлює проведення аналізу можливості здійснення фінансово – господарської діяльності щодо переміщення Товару (олії соняшникової рафінованої дезодорованої вимороженої марки «П»), про ввезення якого ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» на митну територію України за період з 01.01.2017 інформація також відсутня. Згідно відображеної у фінансовій звітності за 9 місяців 2020 року наданої вказаним контрагентом позивача 06.10.2020р.) середньооблікова чисельність працівників у 2020 році складала 7 осіб, а  ТОВ «КЕЙТРЕК» (попередня назва  ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН») згідно рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від 14.04.2021 року №7555 було визначено суб`єктом, який відповідає п.8 Критерії ризиковості платника податку. 
Крім того, відповідач наголошує, що в результаті перевірки взаємовідносин між ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» та ПП «АгроЄвро Партнер», які задекларовані підприємством за лютий 2020 року встановлено, що: - з 01.01.2020 року ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» не задекларовано придбання товарної продукції олії соняшникової рафінованої дезодорованої вимороженої марки «П»; - аналіз придбання товарної продукції в розрізі контрагентів ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» свідчить про придбання останнім соняшника, з переданням на умовах переробки давальницької сировини ТОВ «Гідросенд» та отримання продуктів переробки соняшника, зокрема олії соняшникової рафінованої дезодорованої вимороженої марки «П», яка в подальшому була відвантажена на адресу ПП «Агро Євро Партнер»; - та наявність у ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН» ризикового контрагента-постачальника Товару (насіння соняшника) яким є: ТОВ «КВІНТЕР САТ» (попередні назви ТОВ «АГРО КОМПАНІЯ «САТУРН», ТОВ «ВЕЛАН ПІВДЕНЬ ТРЕЙД»), який перебуває на обліку в ГУ ДПС у Черкаській області ДПІ у м. Черкасах з14.09.2017. 
З урахуванням наведеного та того, що та керівник цього контрагента Гачлавашвілі Лаша, одночасно є директором 10 підприємств, а проведеним пошуком інформації в Публічній кадастровій карті України (www.map.land.gov.ua) не встановлено відомостей про жодну з орендованих ТОВ «КВІНТЕР САТ» згідно відомостей про об`єкти оподаткування (ф.№20-ОПП) земельних ділянок за адресами: Україна, Миколаївська область, Снiгурiвський район/ м.Снiгурiвка р-н, м.Снігурівка Миколаївська обл. Снігурівський р-н, Снігурівська с.р., Україна, Вiнницька область, Могилiв-Подiльський район/м.Могилiв-Подiльський р-н, с.Бернашівка Вінниціка область, Могилів-Подільський р., с. Бернашівка, оскільки не було вказано кадастрові номери, за вказаними в повідомленнях, також як і відсутня інформація в Єдиному реєстрі про податкові накладні на придбання ТОВ «КВІНТЕР САТ» послуг з оренди будь-чого, в тому числі техніки, а в податкових деклараціях з податку на додану вартість не відображено придбання товарів (послуг) без ПДВ (рядок Декларації 10.4). До того ж, згідно даних ІС «Податковий блок»  встановлено відсутність у ТОВ «КВІНТЕР САТ» достатньої кількості працівників, основних засобів, необхідних для обробітку ґрунту, посіву соняшника в достатній кількості та збирання урожаю, складських приміщень, а також відсутність придбання сторонніх послуг по обробітку ґрунту, посіву соняшника та збиранню урожаю, придбання товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності: газу, електроенергії, придбання послуг по оренді складських приміщень, сільськогосподарської техніки, транспортних засобів, навантажувально-розвантажувальних робіт, що свідчить про нереальність здійснення господарських операцій з вирощування насіння соняшника та його подальшої реалізації  контрагенту - покупцю, у тому числі ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН». 
Крім того, відповідач вказує в апеляційній скарзі на те, що проведеним аналізом ЄРПН встановлено декларування по ланцюгу постачання насіння соняшника ТОВ «КВІНТЕР САТ» нереального постачання Товару від ТОВ «ІФМОНОЛІТБУД» (код ЄДРПОУ 43245292, код ДПІ 1013), ТОВ «МАЛЕФІСЕНТА» (код ЄДРПОУ 42944942, код ДПІ 1323),ТОВ«ТРАНСМАК» (код ЄДРПОУ 43168032, код ДПІ 1013), ТОВ «МЕНДІ ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 43356130, код ДПІ 2030), які в свою чергу не декларували придбання насіння соняшника, що відповідно унеможливило підтвердити перевіркою ланцюг постачання насіння соняшника від зазначених постачальників до ТОВ «КВІНТЕР САТ» та відповідно до ТОВ «ОІЛС ЕНД ФІД ПРОДАКШН», який в свою чергу зареєстрував податкові накладні на реалізацію олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена марки «П» ПП «Агро Євро Партнер».
Приватне підприємство «Агро Євро Партнер» надало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши пояснення представників відповідача та позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин і правильність їх юридичної оцінки, а також застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача і для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатами проведеної у період з 29.12.2021 р. по 10.02.2022 р. посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області на підставі направлень №2292, №2293, №2294 від 29.12.2021      р., №120, №121, №122, №123, №124, №125 від 01.02.2022 р. (а.с.239-247 т.5) та відповідно до наказів №1493-п від 07.12.2021 р., №115-п від 25.01.2022 р. (а.с.236, 238 т.5) документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 10.10.2018 р. по 30.09.2021 р., валютного законодавства за період з 10.10.2018 р. по 30.09.2021 р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 10.10.2018 р. по 30.09.2021 р., іншого законодавства за період з 10.10.2018 р. по 30.09.2021 р. – було складено акт перевірки №517/11-28-07-12/42544531 від 17.02.2022 р. (а.с.31-117 т.1, а.с.1-44 т.6), за висновками якого ПП «Агро Євро Партнер» у перевіряємий період було допущено порушення вимог: 
- п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.5.4, пп.140.5.51 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України, п.5, п.7, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. №290, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 р. №20, п.5, 7, 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318: заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, всього у сумі 19 630 915 грн. у тому числі: за 2019 рік у сумі 8 338 446 грн, за 2020 рік у сумі 11 286 098 грн, у тому числі: за І квартал 2020 року у сумі 5 268 558      грн, за півріччя 2020 року у сумі 11 283 958 грн, за три квартали 2020 року у сумі 11 283 958 грн; за три квартали 2021 року у сумі 6 372 грн; завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування за три квартали 2021 року на суму 5 375 676,00 грн;
- та п.44.1 ст.44, пп.«а» п.198.1, абз.1-3 п.198.2, абз.1-2 п.198.3, абз.3 п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунки платника у банку на загальну суму ПДВ 7 388 122      грн, у тому числі: за березень 2019 року на суму ПДВ 48 555,00 грн; за квітень 2019 року на суму ПДВ 26 567,00 грн; за червень 2019 року на суму ПДВ 5 415,00 грн; за серпень 2019 року на суму ПДВ 60 615,00 грн; за січень 2020 року на суму ПДВ 2 762   965,00 грн; за березень 2020 року на суму ПДВ 413      041,00 грн; за квітень 2020 року на суму ПДВ 1 608      401,00 грн; за липень 2020 року на суму ПДВ 2 227 926,00 грн; за листопад 2020 року на суму ПДВ 234 637,00 грн, та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на суму 9 136 388,00 грн, у тому числі за вересень 2021 року на суму ПДВ 9 136 388,00 грн.
На підставі зазначеного акту документальної планової виїзної перевірки№517/11-28-07-12/4254453, ГУ ДПС у Кіровоградській області було винесено податкові повідомлення-рішення: форми «В4» №00060210707 від 17.08.2023 р., яким ПП «Агро Євро Партнер» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 136      388,00 грн (а.с.118-119 т.1, а.с.45-46 т.6); форми «В1» №00060240707 від 17.08.2023 р., яким ПП «Агро Євро Партнер» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7 388 122,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 3 694 061,00 грн (а.с.120-122 т.1, а.с.47-49 т.6); та форми «Р» №00060250707 від 17.08.2023 р., яким ПП «Агро Євро Партнер» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 21 715 528,00 грн, у тому числі 19 630 916,00 грн за податковими зобов`язаннями, 2 084 612,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.123-125 т.1, а.с.50-52 т.6).
Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно встановив предмет спору та характер спірних правовідносини на підставі повно встановлених та детально проаналізованих фактичних обставин щодо збільшення контролюючим органом позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість і розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість з тих підстав, що господарські операції позивача з ТОВ      «Агроукррезерв», ПП   «Агроцентр», ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн», не носять реального характеру.
Перевіряючи висновки контролюючого органу та доводи позивача, судом першої інстанції узято до уваги зміст укладених ПП «Агро Євро Партнер» договорів поставки: за №25101911 від 25.10.2019 р. з постачальником ТОВ   «Агроукррезерв» (а.с.176-178 т.2), за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю товари в асортименті шляхом передачі Товару на території постачальника за попередньою домовленістю сторін (пункт 2.1), та було обумовлено, що фізичного переміщення ТМЦ при переході права власності на товар не відбувається і факт передачі товару підтверджується підписанням сторонами відповідної видаткової накладної (а.с.186 т.2); а також за №29111904 від 29.11.2019 р. з постачальником ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн» (а.с.120-122 т.3), за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю товари в асортименті, шляхом передачі товару на території постачальника за попередньою домовленістю сторін (пункт 2.1), та було обумовлено, що фізичного переміщення ТМЦ при переході права власності на Товар не відбувається і факт передачі товару підтверджується підписанням Сторонами відповідної видаткової накладної (а.с.120 т.3).
За вказаними договорами поставки товарів, судом першої інстанції було детально досліджено обставини здійсненої поставки ПП «Агро Євро Партнер»: від ТОВ      «Агроукррезерв» за договором №25101911 від 25.10.2019 р. у період з листопада 2019 року по квітень 2020 року шроту соєвого кормового тостованого не гранульованого насипом, олії соєвої гідратованої першого ґатунку нефасованої на загальну суму 102440201,50 грн, у тому числі ПДВ – 17073 366,92 грн, що підтверджено видатковими та податковими накладними (а.с.191-251 т.2); а також від ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн» за договором №29111904 від 29.11.2019 р. у лютому 2020 року олії соняшникової рафінованої дезодорованої вимороженої марки «П» на загальну суму 5686560,00 грн, у тому числі ПДВ – 947760,00 грн, що підтверджено видатковими та податковими накладними (а.с.125-130 т.3). 
Судом також встановлено і відповідачем не спростовано, що оплата вартості товару, що постачався ТОВ      «Агроукррезерв» та ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн» за вищевказаними договорам було здійснено позивачем у безготівковому порядку, і це є підтвердженим платіжними інструкціями (а.с.252-283 т.2, а.с.131-133 т.3).
Крім того, перевіряючи рух товару на шляху до платника податків-набувача (позивача у справі), судом першої інстанції ретельно було досліджено порядок виконання спірних у цій справі господарських операцій (як-то: попередня переробка товару, транспортування, перевезення, прийняття, зберігання товару та його подальша реалізація, тощо), внаслідок чого встановлено обставини, які мають вирішальне значення для ухвалення у цій справі судового рішення по суті спору, про що свідчить нижченаведене.
1) По взаємовідносинам з ТОВ «Агроукррезерв» встановлено, що зазначеним контрагентом поставлявся ПП «Агро Євро Партнер» товар: шрот соєвий кормовий тостований не гранульований насипом на суму 39     523636,21 грн, у тому числі ПДВ 6587272,70 грн - у листопаді 2019 року (а.с.215-217 т.2); олія соєва гідратована першого ґатунку нефасована на суму 5954148,00 грн, у тому числі ПДВ  992358,00 грн - у грудні 2019 року (а.с.214 т.2); олія соєва гідратована першого ґатунку нефасована на суму 9031680,00 грн, у тому числі ПДВ  1505280,00 грн - у січні 2020 року (а.с.211-213 т.2); олія соєва гідратована першого ґатунку нефасована на суму 4861440,00 грн, у тому числі ПДВ 810240,00 грн - у лютому 2020 року (а.с.208-210 т.2); олія соєва гідратована першого ґатунку нефасована на суму 9650406,60 грн, у тому числі ПДВ 1608401,10 грн - у березні 2020 року (а.с.203-207 т.2); олія соєва гідратована першого ґатунку нефасована на суму 33418890,71 грн, у тому числі ПДВ 5569815,12 грн - у квітні 2020 року (а.с.191-202 т.2). 
Факт реалізації ПП «Агро Євро Партнер» придбаного у ТОВ      «Агроукррезерв» товару підтверджено міжнародними контрактами BRIGHTFORD LTD (Кіпр), Korolevskiy product LTD (Англія), ТОВ «Даймблер» (Естонія), ТОВ «Фіальт Агро» (Молдова), Korolevskiy product Sp.z.o.o. (Польща), ПП ОСОБА_1 (Республіка Білорусь) (а.с.8-124, 161-179, 267-302 т.7, а.с.7-13, 281-286, 295-310 т.8).
Поставлений позивачу від ТОВ   «Агроукррезерв» товар (шрот соєвий кормовий тостований не гранульований насипом та олія соєва гідратована першого ґатунку нефасована) був вироблений ТОВ «Транзпостач» на виконання договору на переробку давальницької сировини №25101906 від 25.10.2019 р., відповідно до умов якого ТОВ     «Транзпостач» (Виконавець) зобов`язалося переробити давальницьку сировину (насіння сої) у готову продукцію, а ТОВ «Агроукррезерв» (Замовник) зобов`язався прийняти готову продукцію (олія соєва гідратована, шрот соєвий гранульований/негранульований) і оплатити роботу (а.с.5-11 т.4), а на підтвердження виконання договору на переробку давальницької сировини, позивачем до суду надано копії оборотно-сальдових відомостей на переробку сої і карток рахунків на придбання товару і складський облік, видаткових накладних (у переробку), актів надання послуг з переробки, звітів про продукцію, що вироблена з сировини замовника, накладних повернення постачальнику, рахунків на оплату, копії банківських виписок (а.с.15-267 т.4, а.с.2-166 т.5). 
Наявність у користуванні ТОВ «Транзпостач» виробничих потужностей для переробки сої доказово підтверджено долученими до матеріалів справи копіями договору оренди, акту готовності об`єкта до експлуатації, та сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкта (а.с.134-142 т.2). 
Транспортування придбаного ПП «Агро Євро Партнер» товару:  на умовах поставки FCA, DAP Інкотермс, здійснюваного із залізничної станції «Лівобережна» Укрзалізницею на виконання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (а.с.303, 304 т.7) підтверджено деклараціями про готовність об`єкта до експлуатації на підтвердження того, що залізнична колія від заводу по переробці сої підведена до залізничної станції «Лівобережна» Південної залізниці (а.с.143-148 т.2); а на умовах поставки CPT Інкотермс, здійсненого ТОВ   «Укрмаслотрейд» відповідно до договору на перевезення вантажу №07031911 від 07.03.2019 р. (а.с.261-264 т.7) підтверджується актами надання послуг та товарно-транспортними накладними (а.с.125-160, 180-260 т.7). 
Крім того, надані позивачу ПП   «Агро Євро Партнер» (Замовник) експедитором ПП      «Агроцентр» у період з березня по травень 2019 року послуги з організації та здійснення перевезень вантажу автомобільним транспортом в межах території України на загальну суму 846915,57 грн, у тому числі ПДВ  141152,60 грн за договором транспортного експедирування №2202201909 від 22.02.2019 р. (а.с.2-4 т.3) підтверджено долученими до матеріалів справи копіями актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних та податкових накладних (а.с.15-91 т.3), з яких вбачається, що у березні 2019 року було надано послуги на суму 375180,00 грн, у тому числі ПДВ 62530,00 грн, у квітні 2019 року на суму 406 137,79 грн, у тому числі ПДВ 67689,63 грн, у травні 2019 року на суму 65597,78 грн, у тому числі ПДВ 10932,96 грн., а оплату за надані послуги проведено у безготівковому порядку, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.92-105 т.3).
Також доказово підтвердженим у цій справі є те, що послуги транспортного експедирування замовлені ПП     «Агро Євро Партнер» задля транспортування товару до ТОВ «Максігрейн-України» для його зберігання відповідно договору здійснення послуг №1103-19 від 11.03.2019 р. (а.с.106-119 т.3).
2). По взаємовідносинам між ПП «Агро Євро Партнер» та ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн» (Постачальник) встановлено, що зазначеним контрагентом позивача поставлялася олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена марки «П», яка була вироблена ТОВ «Гідросенд» на виконання договору про переробку давальницької сировини №29111903 від 29.11.2019 р., відповідно до умов якого ТОВ «Гідросенд» (Виконавець) зобов`язалося переробити давальницьку сировину (насіння соняшника) у готову продукцію, а ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн» (Замовник) зобов`язався прийняти готову продукцію (олію соняшникову нерафіновану невиморожену пресову1 ґатунку) (а.с.170-171 т.5) та договору на переробку давальницької сировини №09121907 від 09.12.2019 р. відповідно до умов якого ТОВ «Гідросенд» (Виконавець) зобов`язалося переробити давальницьку сировину (олію нерафіновану) у готову продукцію, а ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн» (Замовник) зобов`язався прийняти готову продукцію (олію соняшникову рафіновану дезодоровану) (а.с.172-173 т.5).
Виконання вказаних договорів на переробку давальницької сировини підтверджено наданими позивачем до суду копіями видаткових накладних (у переробку) та актів надання послуг з переробки, платіжних інструкцій (а.с.174-191 т.5), а наявність у ТОВ «Гідросенд» виробничих потужностей для переробки соняшника доказово підтверджено копіями декларації про готовність об`єкта до експлуатації–реконструкції: будівель під комплекс з переробки масляничних культур (масло пресовий цех, допоміжний корпус, котельня з 4-ма котлами ДКВР10-13-250); елеватора зі збереження насіння соняшника місткістю 28 тис. т.; та реконструкції частини існуючого головного корпусу під цех рафінації і дезодорації рослинного масла; цех екстракції (а.с.149-175 т.2).
Факт реалізації ПП «Агро Євро Партнер» придбаного у ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн» товару підтверджується: міжнародними контрактами з Дарвіш Мустафа Аль-Саєді Санс Енд Партнерз Трейдінг Компані (Йорданія) (а.с.4-22 т.9), та здійсненим транспортуванням вказаного товару на умовах поставки CIF Інкотермс ТОВ   «Альфакоста Юкрейн» відповідно до договору транспортного експедирування №04041904 від 04.04.2019 р. (а.с.23-28 т.9) згідно актів надання послуг (а.с.29, 30 т.9).
Отже, під час апеляційного перегляду даної справи встановлено, що саме на підставі наведених вище обставин, які були проаналізовані судом на підставі положень пп.14.1.36 пп.14.1.231 п.14.1 ст.14,  п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134 ст.134, абз.«а» п.198.1 і п.198.2 п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України та на приписи пунктів 5, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. №290 (далі за текстом – П(с)БО 15 «Дохід») і  пунктів 5, 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318 (далі за текстом – П(с)БО 16 «Витрати») - суд першої інстанції правильно розуміючи яка господарська операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності, обґрунтував свої висновки у цій справі доказово підтвердженням позивачем здійснених ним у перевіряємий період операцій по попередній переробці,  транспортуванню, перевезенню, прийняттю, зберігенню товару та його подальшої реалізації за міжнародними контрактами, що був ним (ПП «Агро Євро Партнер») придбаний у ТОВ «Агроукррезерв» та ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн», що відповідає задекларованої позивачем діяльності (а.с.14-15 т.1). 
Підсумовуючи вищевикладене, на переконання колегії суддів суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку у цій справі про те, що здійснені позивачем у перевіряємий період операції з його контрагентами ТОВ «Агроукррезерв» та ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн», також як і замовлені позивачем у ПП «Агроцентр» послуги транспортного експедирування, які стосувалися транспортування товару до місця його зберігання – є безпосередньо пов`язаними з господарською діяльністю ПП «Агро Євро Партнер» та підтвердженими належно оформленими первинними документами, до яких контролюючий орган не має зауважень.
Відповідно, колегія суддів у повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі та визнає беззаперечно доведеним судовим розглядом того, що механізм господарсько-правових правовідносин позивача з його контрагентами підтверджується дійсним товарообігом та рухом грошових коштів з реальними економічними змінами майнового стану у процесі здійснення фактичної господарської діяльності ПП «Агро Євро Партнер», а відповідачем по справі в свою чергу під час апеляційного перегляду даної справи не спростовано ні вищевикладені обставини ні те, що контрагенти позивачів є зареєстрованими платниками ПДВ та мають основні фонди (приміщення, транспорт, устаткування), які необхідні для провадження господарської діяльності.
Оскільки правомірність формування позивачем даних податкового обліку за результатом господарських операцій з його контрагентами по оспорюваним відповідачем у цій справі господарським операціям підтверджується перевіреними судом першої інстанції належними первинними документами, складеними за результатом дійсних, реально виконаних правочинів, колегія дослідивши та оцінивши долучені до матеріалів справи письмові докази, в тому числі і  надані позивачем облікові документи щодо спірних операцій, визнає їх достовірними та достатніми доказами, що підтверджують як спірні операції, так і задекларовані позивачем показники податкового обліку, а відповідно, апеляційний суд вважає законними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції у цій справі, наслідком яких стало задоволення позовних вимог ПП «Агро Євро Партнер» у повному обсязі.
Колегія суддів відхиляє доводи контролюючого органу про допущені позивачем порушення вимог податкового законодавства, які були виявлені під час проведення перевірки, щодо безпідставності формування даних податкового обліку за господарськими операціями, які не підтверджені належними первинними документами та проведені (оформлені) з контрагентами, які мають ознаки фіктивності та у яких відсутні необхідні умови та ресурси для проведення відповідної господарської діяльності, оскільки позивачем доказово підтверджено достовірність задекларованих ним даних, а відповідно і правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість та зобов`язань з податку на прибуток підприємств за фактично здійсненими з контрагентами-постачальниками та реальними господарськими операціями.
Зокрема, на спростування наведених в апеляційній скарзі відповідача доводів про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Агроукррезерв», з огляду на неможливість підтвердити ланцюг постачання сої від постачальників ТОВ «СГ «Самоцвіт Агро», ТОВ «Велан Південь Трейд», ТОВ «ТКФ Трейдвей», та з ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн», у зв`язку з неможливістю підтвердження ланцюга постачання насіння соняшника від постачальників ТОВ «Іфмонолітбуд», ТОВ «Малефісента», ТОВ «Трансмак», ТОВ «Менді Інвест» до ТОВ «Квінтер Сат» та до ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн» - колегія суддів перш за все зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. 
При цьому, колегія суддів наголошує, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача його безпосередніми контрагентами, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суд, яка наведена у постанові від 01.02.2023 р. у справі №300/1753/21.
Згідно з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15, від 01.02.2023 №300/1753/21 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, на які посилається відповідач, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть свідчити про нереальність господарських взаємовідносин, які є предметом дослідження у цій справі (наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №820/7293/13-а).
Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій позивача у перевіряємий період цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. 
Оскільки у цій справі судом першої інстанції встановлено та під час апеляційного перегляду справи підтверджено, що рух активів (товару) по ланцюгу від постачальника до покупця, встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача, а невиконання постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства тягне відповідальність та негативні наслідки саме для вказаних осіб, і не є підставою для позбавлення позивача, як платника податку, права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість, колегія суддів наголошує на недоведеності відповідачем по справі безтоварності господарських операцій позивача з його контрагентами постачальниками ТОВ «АГРОУКРРЕЗЕРВ», ПП «АГРОЦЕНТР», ТОВ «ОІЛ ЕНД ФІД ПРОДАКШН», оскільки у перевіряємий період ПП «Агро Євро Партнер» були виконані усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг) до складу податкового кредиту, а щодо розміру свого податкового кредиту позивач має всі документальні підтвердження.
З урахуванням встановлених під час судового вирішення спору у цій справі обставин перевезення товару позивачем, колегія суддів визнає також безпідставними твердження відповідача про невідповідність вимогам Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні наданих позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних, що мотивовано відповідачем фактично тільки тим, що зазначені в ТТН водії ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ) не мають взаємовідносин з ТОВ «Максігрейн Україна», який в ТТН зазначено як вантажоодержувач.
Зокрема, колегія суддів бере до уваги, що в оформлених у період з березня по травень 2019 року за господарськими операціями ПП «Агро Євро Партнер» та ПП      «Агроцентр», що виникли на підставі договору транспортного експедирування №2202201909 від 22.02.2019 р. (а.с.16-91 т.3)  товарно-транспортних накладних автомобільним перевізником зазначено ПП      «Агроцентр», вантажовідправником – ПП «Агро Євро Партнер», а вантажоодержувачем – ТОВ «Максігрейн Україна». Відповідно, зазначені у ТТН водії повинні перебувати у правовідносинах саме з автомобільним перевізником ПП «Агроцентр», а не з вантажоодержувачем ТОВ «Максігрейн Україна».
На спростування посилань відповідача про неможливість здійснення ПП      «Агроцентр» господарських операцій з ідентифікованими послугами, із самостійним наданням послуг транспортного експедирування виходячи з відсутності достатньої кількості кваліфікованих працівників для виконання умов договору, колегія суддів зазначає, що норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності), що узгоджується  з висновками Верховного Суду, наведеними у постановах: від 14 липня 2022 року у справі № 804/13881/15; від 03 серпня 2021 року у справі №826/5762/15; від 20 липня 2021 року у справі № 804/15014/15; від 18 травня 2021 року у справі № 804/10432/13-а; від 28 вересня 2022 року у справі № 826/11514/17; від 26 січня 2023 року у справі № 640/11628/21; від 16 грудня 2021 року у справі № 815/2699/17; від 13 липня 2021 року у справі № 815/7122/14; і т. далі.
З урахуванням предмету спору у цій справі, колегія суддів також звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, що наведена у постанові від 04.06.2020 р. у справі №340/422/19, в якій зазначено, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено. А недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість виконати роботи або надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих робіт/послуг, у тому числі й по ПДВ. Адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).
При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.
За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що не встановлення джерела походження товару у контрагента, а також факти відсутності у такого контрагента трудових ресурсів, основних фондів, виробничих потужностей, тощо, самі по собі не свідчать про нереальність господарських операцій та не є підставою для позбавлення позивача, як платника податку, права на відображення таких операцій в податковому обліку. Позивач, як сторона за відповідним господарськими договорами є рівноцінним учасником договірних правовідносин, але у той же час він не може впливати та контролювати діяльність як своїх контрагентів, так і його контрагентів у ланцюгах постачання, та відповідно, не може відповідати за дотриманням вказаними контрагентами вимог законодавства, сплату податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-якого з постачальників у ланцюгу постачання, зокрема, шляхом позбавлення права на відображення відповідних сум в податковому обліку. Тим більш, що жодною нормою законодавства України не передбачено обов`язку позивача, як покупця товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо звітування до податкових органів, відомостей про походження товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу), тощо.
Обговорюючи доводи апеляційної скарги відповідача у цій справі, колегія суддів бере до уваги, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб (постанови від 04.06.2020 р. у справі №340/422/19, від 10.07.2020 р. у справі №120/4723/18-а, від 13.08.2020 р. у справі №520/4829/19, від 27.08.2020 р. у справі №820/1379/16, від 17.09.2020 р. у справі №826/16705/17, від 20.10.2020    р. у справі №806/705/15).
Отже, виходячи з доказово підтвердженого позивачем факту реальності здійснених ним у перевіряємий період господарських операцій з постачальниками товару ТОВ      «Агроукррезерв» і ТОВ «Оіл Енд Фід Продакшн» та перевізником ПП    «Агроцентр», а також враховуючи зміну майнового стану позивача внаслідок таких господарських операцій, та з огляду на ненадання відповідачем доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагентів, колегія судів повністю підтверджує законність висновків суду першої інстанції у цій справі та визнає недоведеними доводи апеляційної скарги відповідача про порушення ПП «Агро Євро Партнер» вимог п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.5.4, пп.140.5.51 п.140.5 ст.140, п.198.1, абз.1-3 п.198.2, абз.1-2 п.198.3, абз.3 п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.
Підсумовуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів визнає безпідставними викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, які спростовуються матеріалами справи та які не дають підстав для висновку про те, що при розгляді даної справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Статтею 316 КАС України     визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд

                                                            П о с т а н о в и в:

          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року  – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва