ПОСТАНОВА 
іменем України

24 вересня 2024 року                                                         м. Кропивницький

справа № 509/1140/23
провадження № 22-ц/4809/1324/24 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи: 
позивач – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», 
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шидерова Наталя Сергіївна, на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2024 року у складі судді Майстера І.П., 

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі по тексту ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації.
В обґрунтування позову посилалося на те, що 17 серпня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW» д/н НОМЕР_1 та автомобіля «Daewoo» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 вересня 2019 року у справі №509/4849/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW» д/н НОМЕР_1 склала 268402,81 грн. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало вказану суму власнику автомобіля «BMW» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 на підставі договору страхування наземного транспорту №1047/18-Тз/О від 29 листопада 2018 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Daewoo» д/н НОМЕР_2 була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (далі по тексту АТ «СГ «ТАС»), поліс АО/5038676, яка здійснила виплату у розмірі 98000 грн. Різниця невідшкодованого страхового відшкодування покладається на винуватця ДТП та становить 170402,81 грн. Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 170402,81 грн.
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суму страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 170402 грн 81 коп. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шидерова Наталя Сергіївна, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Відзив на апеляційну  скаргу  до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 29 листопада 2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1047/18-Тз/О, відповідно до умов якого страхова компанія взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «BMW X5», номер кузова НОМЕР_3 . Страхова сума за перший рік дії договору складає 254122500 грн; на другий та наступні роки дії договору – сума, зазначена у додатку №2 до договору (а.с.4-12).
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 вересня 2019 року у справі №509/4849/19 встановлено, що 17 серпня 2019 року о 16 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі Н-28, 30 км+552 м, ОСОБА_1 не обрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився в заторі поперед нього у попутному напрямку, таким чином, порушив п.12.1, 13.1 ПДР України. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с.40).
Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 07 вересня 2019 року №40 встановлено, що вартість ремонту з ПДВ транспортного засобу BMW X5 номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 268402,81 гривень (а.с.19-38).
На підставі страхового акту від 18 вересня 2019 року №006.01317719-1 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було виплачено Емералд Моторс ФІРМА ДП страхове відшкодування у розмірі 268402,81 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23 вересня 2019 року №54682944 ( а.с.14,39).
Із листа ПрАТ «СГ «ТАС» від 11 грудня 2019 року №Г1400/8518, адресованого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», убачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 квітня 2019 року АО 5038676. Згідно з указаним полісом франшиза складає 2000 грн. Із довідки від 17 серпня 2019 року №30192335617290164 про дорожньо-транспортну пригоду дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля BMW/X5, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно зі звітом від 03 вересня 2019 року №40, складеним ФОП ОСОБА_4 , становить 251968,38 грн. Згідно з полісом АО 5038676 ліміт відповідальності АТ «СГ «ТАС» (приватне) за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 100000,00 гривень. Отже, сума страхового відшкодування за мінусом франшизи у розмірі 2000,00 грн складає 98000,00 грн. Належна ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сума страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн має бути перерахована на реквізити, указані у регресній вимозі (а.с.41).
Відповідно до платіжного доручення від 23 вересня 2019 року №54682944 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало кошти СТО ДП «Емералд Моторс» у розмірі 268402,81 грн, перераховані відповідно до акту від 18 вересня 2019 року №006.01317719-1 (а.с.39).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Статтею ст.9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Франшизою є частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.
Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Разом з тим, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.
Судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснилоо виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 268402,81 грн, згідно з визначеною сумою виконання ремонтних робіт на підставі акту від 18 вересня 2019 року №006.01317719-1, які у подальшому надійшли одержувачу - Емералд Моторс ДП (а.с.14, 38, 39).
Тобто, позивачем проведено відшкодування збитків на підставі укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту від 29 листопада 2018 року №1047/18-Тз/О із страхувальником ОСОБА_3 з визначеним вигодонабувачем ПАТ «Кредобанк» із встановленою страховою сумою відповідно до п. 10.1 договору у розмірі 2541225 грн (а.с.4-10).
ПрАТ АТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило страхове відшкодування у межах права вимоги, що належало потерпілому до відповідальної за збитки особи з врахуванням часткового відшкодування завданих збитків страховиком винуватця ДТП АТ «СГ «ТАС» у сумі 98000 грн. 
Відповідно до п.27.10 договору добровільного страхування вартість відновлювального ремонту розраховується згідно з рахунками СТО, що проводить відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу, а тому на підтвердження суми понесених збитків та вартості відновлювального ремонту надано рахунок СТО, який підтверджує суму збитку, яку потерпілий повинен понести для відновлення свого порушеного права.
Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року, справа № 686/17155/15-ц, вказав, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Тобто, страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18.
Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки страховиком винуватця АТ «СГ «ТАС» здійснено виплату страхового відшкодування на користь страховика потерпілого ПрАТ АТ «СК «АРКС» у розмірі 98000,00 грн, у позивача виникло право вимоги до відповідача на відшкодування невиплаченої шкоди у порядку суброгації у розмірі 170402,81 грн.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі  статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шидерова Наталя Сергіївна, залишити без задоволення, а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2024 року– без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді         C.М. Єгорова

        О.Л. Карпенко