Справа № 127/15033/24 
Провадження № 33/801/688/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач: Оніщук В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року                                   м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
У постанові суду зазначено, що 26 квітня 2024 року о 21:51 год. водій ОСОБА_1 у м. Вінниці по вул. Київській, 180, керував автомобілем «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Драгер ARНК 7510 (проба позитивна 1,93 проміле).
При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами.
Не погодившись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції, просить її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що автомобілем ОСОБА_1 не керував, працівники поліції його не зупиняли.
У протоколі незрозумілим є значення кількості проміле, а на відеозаписі не зафіксовано результат огляду, тому незрозуміло із яких підстав суд першої інстанції дійшов висновку про позитивний результат 1,93 проміле.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема – пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Положеннями п. 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
За ч. 2 статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2024 року серії ААД №040911, 26 квітня 2024 року о 21:51 год. в м. Вінниці по вул. Київській, 180, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Драгер ARНК 7510 (проба позитивна 1,93 проміле), чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).
Від підпису та надання пояснень у протоколі ОСОБА_1 відмовився. 
Як видно із чеку приладу Alcotest 7510 (тест № 526 від 26 квітня 2024 року) результат огляду ОСОБА_1 о 22 год. 01 хв. 1,93 ‰ (а. с. 3).
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук) за допомогою приладу Alcotest 7510. Результат огляду – позитивний 1,93 проміле. (а. с. 4).
До матеріалів справи долучено відеозаписи із нагрудних камер поліцейських.
На відеозаписі зафіксовано як о 21 год. 55 хв. працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чому той маневрує на дорозі, просить пред`явити документи. Роз`яснює, що при здійсненні маневру перестроювання необхідно вмикати покажчики повороту. Потім запитує куди ОСОБА_1 прямує, на що останній відповідає, що їде на Житомир.
О 21 год. 56 хв. поліцейський запитує у ОСОБА_1 чи вживав він алкоголь, той відповідає, що ні. Поліцейський пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовляється. Працівник поліції роз`яснює наслідки відмови від проходження огляду.
Працівник поліції називає ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки сп`яніння, роз`яснює процедуру проходження огляду. ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці зупинки.
Поліцейський роз`яснює, що ведеться безперервна відеофіксація.
ОСОБА_1 запитує причину його зупинки, поліцейський роз`яснює, що його було зупинено за те, що при перестроюванні він виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив розворот на пішохідному переході.
О 22 год. 00 хв. поліцейський розпаковує мундштук до Драгера. Просить ОСОБА_1 назвати своє прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, повідомити куди він їхав та на якому транспортному засобі. Той відповідає, що рухався на автомобілі «Опель Вектра», д. н. з. НОМЕР_1 . Працівник поліції робить контрольний замір повітря, роз`яснює процедуру огляду. 
О 22 год. 02 хв. ОСОБА_1 продуває Драгер, працівник поліції оголошує результат – 1,93 проміле, роздруковує чек Драгера. ОСОБА_1 просить його відпустити, вирішити питання, працівники поліції роз`яснюють про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди.
О 22 год. 04 хв. поліцейський запитує ОСОБА_1 чи погоджується той із результатами огляду та чи бажає поїхати у медичний заклад для повторного огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 просить його відпустити, каже, що випив 1 л пива. Поліцейський роз`яснює, що на ОСОБА_1 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, просить забезпечити тверезого водія або автомобіль буде евакуйовано на арештмайданчик.
О 22 год. 08 хв. поліцейський починає складати адміністративні матеріали.
У цей час ОСОБА_1 самовільно залишає місце зупинки транспортного засобу.
Відтак доводи апеляційної скарги спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 особисто неодноразово підтверджує, що зафіксовано на відеозаписі.
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписі не зафіксовано жодних зауважень ОСОБА_1 відносно дій працівників поліції щодо його зупинки, процедури проведення огляду на стан сп`яніння. 
Твердження у апеляційній скарзі про те, що у протоколі незрозумілим є значення кількості проміле, а на відеозаписі не зафіксовано результат огляду, апеляційний суд оцінює критично, адже результат проведеного огляду був оголошений ОСОБА_1 , також у матеріалах справи наявний роздрукований чек Драгеру. Відтак результат огляду 1,93 проміле підтверджується належними та допустимими доказами у їх сукупності.
Незгоди із результатами огляду на стан сп`яніння, бажання пройти повторний огляд у медичному закладі ОСОБА_1 не висловлював.
З огляду на встановлені обставини справи апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на уникнення відповідальності та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ними.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 26 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 26 квітня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведено повністю та поза розумним сумнівом, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності. Твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не пропущені.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                                 В. В. Оніщук