П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/13236/23 
                                                                Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Тарновецький І.І. 
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
19 липня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №220450005489 від 03.03.2023 про відмову в призначенні пенсії;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №220450005489 від 15.06.2023 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період його роботи з 10.07.1979 по 05.02.2002 в колгоспі "Урожай" (КСГП «Урожай», ПОП «Урожай») с. Веселець Городоцького району Хмельницької області та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.02.2023.
Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.02.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
До заяви про призначення пенсії позивачем надано, зокрема трудову книжку від 10.04.2001 Серія НОМЕР_1 та архівну довідку №19/13-08/2023 від 14.02.2023 видану Сатанівською селищною радою.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №220450005489 від 03.03.2023 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 24.02.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV, про що позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області №2200-0207-8/19054 від 13.03.2023. Також зазначено, що до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи відповідно до:
- трудової книжки від 10.04.2001 НОМЕР_1 з 10.07.1979 по 05.02.2002 в колгоспі «Урожай», оскільки титульна сторінка не завірена печаткою підприємства, на якому вперше заповнювалась трудова книжка;
- архівної довідки від 14.02.2023 за № 19/13-08/2023, виданої Сатанівською селищною радою, у первинних документах за 1983, 1984, 1985 оскільки довідка видана на особу ОСОБА_1 (по батькові вказано невірно).
В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №220450005489 від 03.03.2023 зазначено, що згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 15 років 1 місяць 21 день, що недостатньо для призначення пенсії за віком.
08.06.2023 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №220450005489 від 15.06.2023 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 08.06.2023, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV. Також зазначено, що стаж роботи позивача у колгоспі «Урожай» зараховано згідно довідки №19/13-08/2023 від 14.02.2023 року та період роботи в КСП «Урожай» з 24.04.1992 року (згідно довідки №76/13-08/2023 від 06.06.2023 року) - по всебічному розгляду згідно п. 4.7 Порядку №22-1. За наданими документами та даними персоніфікованого обліку страховий стаж склав 25 років 10 місяців, що є не достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, частина 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон № 1058-IV) встановлює, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
У відповідності до частини 4 статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За змістом статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 не менше 30 років.
В силу статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі за текстом Закон № 1788-XII), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Зазначеним нормам відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі за текстом Порядок № 637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 62 Закону України №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Тобто, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 25 лютого 2021 року у справі № 683/3705/16-а.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №220450005489 від 03.03.2023 та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №220450005489 від 15.06.2023 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.
Позивачу не зараховано до загального стажу періоди його роботи з 10.07.1979 по 05.02.2002 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.2001, оскільки титульна сторінка трудової книжки не завірена печаткою організації, яка заповнювала вперше трудову книжку.
Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).
Згідно з пунктом 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Положеннями пункту 2.6 Інструкції визначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції № 58).
Отже, законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.
Більше того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Відтак, є необґрунтованими доводи відповідача, щодо не зарахування до загального трудового стажу позивача періоди його роботи з тих підстав, що титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою організації, яка не заповнювала вперше трудову книжку, оскільки відповідальність за правильність ведення трудових книжок покладена на власника підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган, а не на працівника.
Також, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Слід наголосити, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про його роботу, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу позивача. Разом з тим, доказів які б спростовували трудову діяльність позивача відповідач не надав.
Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Пунктом 4.2 вказаного Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
За приписами частини 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Таким чином, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду України при вирішенні питання про перерахунок пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення. При цьому, відповідачами не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що ними вчинялись певні дії щодо здійснення зустрічної перевірки первинних документів для підтвердження спірного періоду.
Враховуючи викладене, відповідачами не здійснено усіх необхідних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна додатково підтвердити страховий стаж позивача.
Разом з тим, необхідно вказати, що позитивним обов`язком держави в цілому та її державних органів, у тому числі Пенсійного фонду України, є забезпечення можливості збереження на підприємствах первинних документів про роботу працівників від яких залежить виникнення і реалізації майнових прав громадянин при призначені пенсії. Не забезпечення належного зберігання вказаних документів на підприємствах, не витребування вичерпної інформації органами пенсійного фонду і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та, як наслідок, обмеження громадянам в реалізації та підтвердженні прав на пенсійне забезпечення, не повинно нівелювати або обмежувати конституційні права позивача.
Зважаючи на викладене, відмову відповідачів в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи позивача згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.2001 з підстав зазначених у спірних рішеннях, прийнято не обґрунтовано.
Так само, слід враховувати, що період роботи позивача в колгоспі "Урожай" (КСГП «Урожай», ПОП «Урожай») с. Веселець Городоцького району Хмельницької області з 10.07.1979 по 05.02.2002 також підтверджується наданою до суду архівною довідкою №19/13-08/2023 від 14.02.2023 виданою Сатанівською селищною радою.
При цьому, є безпідставними твердження відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про те, що в архівній довідці від 14.02.2023 за № 19/13-08/2023, виданій Сатанівською селищною радою по батькові позивача вказано невірно, а саме зазначено - ОСОБА_1 , оскільки невиконання іншими особами своїх зобов`язань, в тому числі не правильне ведення роботодавцем трудових книжок та зазначення у відповідних документах по батькові скорочено, а саме «ОСОБА_1.» замість « ОСОБА_1 » не повинно мати негативних наслідків для позивача.
Наявність розбіжностей у написанні по батькові через скорочення ніяким чином не впливає на можливість зарахувати спірні періоди до страхового стажу та не можуть бути підставою для незарахування пенсійним органом періоду роботи позивача в колгоспі до його страхового стажу, оскільки йдеться про одну й ту ж особу - ОСОБА_1 .
Тому, слід зауважити, що вказані посилання відповідача є недостатніми для відмови у зарахуванні спірного стажу, оскільки трудова книжка позивача містить інформацію про трудовий стаж з відповідними записами про роботу позивача за вказаний період, а також містить посилання на відповідні накази, на підставі яких зроблено записи про прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи.
Відтак, відповідачі безпідставно не зарахували до страхового стажу позивача період його роботи з 10.07.1979 по 05.02.2002 в колгоспі "Урожай" (КСГП «Урожай», ПОП «Урожай») с. Веселець Городоцького району Хмельницької області.
Отже, оскаржувані рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №220450005489 від 03.03.2023 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №220450005489 від 15.06.2023 про відмову у призначенні пенсії позивачу є протиправними і підлягають скасуванню.
Беручи до уваги викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність застосування належного способу захисту прав позивача, вийшовши за межі позовних вимог для повного захисту порушеного права на пенсію у відповідності до вимог ст. 9 КАС України та зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період його роботи з 10.07.1979 по 05.02.2002 в колгоспі "Урожай" (КСГП «Урожай», ПОП «Урожай») с. Веселець Городоцького району Хмельницької області.
В силу частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадку, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивач досягнув пенсійного віку 60 років. Відповідно до матеріалів пенсійної справи має необхідний страховий стаж роботи не менше 30 років.
А тому, необхідно зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком згідно Закону № 1058-IV з 03.02.2023.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.