ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 р. 	Справа № 440/18548/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, повний текст складено 22.02.24  по справі № 440/18548/23
за позовом              Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до              Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області                      
про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (далі по тексту - ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 20 від 19.09.2023 року, якою на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) накладено штраф у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень.
- стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (код ЄДРПОУ 40358617) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати.
Позовні вимоги вмотивовані протиправністю та незаконністю спірної постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 20 від 19.09.2023, як такої, що винесена за наслідками незаконної перевірки, проведеної за відсутності правових підстав, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (далі по тексту – Постанова № 303) на період дії військового стану припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду.
Враховуючи, що обставини, вказані у пункті 2 Постанови № 303 (наявність загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах) у спірних правовідносинах місця не мали (перевірка стосувалась додержання законодавства про захист прав споживачів та заходів попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення), а рішення про проведення перевірки у зв`язку із існуванням загрози Міністерством охорони здоров`я України не приймалось, стверджував про відсутність підстав для проведення відповідачем перевірки на підставі вказаного пункту Постанови № 303.
По суті вчиненого правопорушення переконував, що в силу абзацу 7 частини 1 статті 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-IV (далі по тексту – Закон № 2899-IV) заборонено розміщення інформації про виробника та/або тютюнові вироби у місцях, де такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві. При цьому, в акті перевірки та постанові повинно бути зазначено, яку саме інформацію про виробника чи інформацію про тютюнові вироби було розміщено, на елементах обладнання та в місцях торгівлі, які оформлено з використанням графічних зображень, малюнків, кольорових елементів, однак, відповідачем всупереч наведеного та позиції Верховного Суду, викладеної постанові від 21.10.2021 у справі № 815/7483/16, цього зроблено не було. 
Наголошував, що позивачем жодної інформації і рекомендацій будь-якого характеру, зокрема комерційної інформації про тютюнові вироби не розміщувалось, жодних незаконних дій не вчинялось, реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів не мало місця у спірних правовідносинах, а відтак, враховуючи те, що суб`єкт господарювання несе відповідальність за порушення вимог ст. 16 Закону № 2899-IV виключно у тому випадку, коли відповідна рекламна діяльність або стимулювання продажу тютюну спрямовано здійснюється в комерційних цілях, чого у спірних правовідносинах відповідачем не наведено, за відсутності конкретизації в Акті перевірки опису та суті порушення, відсутні підстави для прийняття спірної постанови.
З посиланням на положення Закону України «Про рекламу» від 3 липня 1996 року № 270/96-ВР (далі по тексту – Закон № 270/96-ВР) та на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 06.02.2018 у справі № 323/1767/17 стверджував про необхідність розмежування поняття «реклама» та розміщення тютюнових виробів у місці продажу. Так, на торгівельному обладнанні (сигаретних боксах) не було закликів до придбання  продукції, засобів індивідуалізації продукції чи інформації для підтримання обізнаності про продукцію, а тому твердження в акті перевірки та постанові про наявність реклами тютюнових виробів є неправильним та безпідставним.
Звернув увагу на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 13.08.2020 у справі № 815/7159/16, в якій останній дійшов висновку про те, що сам по собі факт укладення договору не може розцінюватись як захід, спрямований на стимулювання продажу тютюнових виробів, а розміщення самого виробу у місці його продажу відповідно до Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, за відсутності іншої інформації, не є стимулюванням до його придбання.
Вважав передчасним застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій, оскільки з огляду на положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі по тексту – Закон № 877-V) застосування штрафу за порушення законодавства без видання документу (припису) щодо усунення порушень та надання можливості суб`єкту господарювання його добровільно виконати і усунути порушення у встановлений в такому документі термін (строк) є неправомірним, що в свою чергу, узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.09.2020 у справі № 300/755/19.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 по справі № 440/18548/23 позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (вул. Воскресенський узвіз, буд. 7, м. Полтава, Полтавська область, код ЄДРПОУ 40358617) про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області №20 від 19 вересня 2023 року про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 30000,00 (тридцять тисяч гривень).
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Відповідач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року по справі № 440/18548/23 повністю та ухвалити нове рішення яким відмовити в повному обсязі в позовних вимогам Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ).
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про законність та обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, оскільки в ході фактичного візуального огляду рекламного засобу в торгівельному приміщенні магазину за адресою АДРЕСА_2 було виявлено стимулювання продажу тютюнових виробів, зокрема у торговельному залі магазину, у місцях, де реалізуються тютюнові вироби, на елементах обладнання, місце торгівлі оформлене з використанням графічних зображень, малюнків, кольорових елементів, чим порушено абз. 7 ст. 16 Закону № 2899-IV.
Пояснив, що підставою для проведення перевірки слугувало отримання у відповідності до вимог Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2023 № 522 (далі по тексту – Наказ № 522) звернення фізичної особи (громадянина ОСОБА_3 ) від 31.08.2023 про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення з боку діяльності ФОП ОСОБА_1 , що відповідає Наказу № 521, яким визначено виключний перелік підстав для здійснення позапланових заходів державного (нагляду) контролю у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період військового стану.
З посиланням на положення Закону № 270/96-ВР зауважив, що будь-яка інформація призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів про магазин та його товари, може вважатися рекламою, а отже, повинна відповідати усім вимогам законодавства України про рекламу, зокрема в частині заборони спонукання до вживання тютюну.
Додатковою підставою, на думку відповідача, яка підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення, слугує добровільна сплата ОСОБА_1 суми штрафних санкцій, про що останній проінформував відповідача в листі № вх. 7926-23 від 18.12.2023, а відтак, і фактично визнав те, що ним вчинено порушення законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення.
Позивач, у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Заперечуючи проти доводів, викладених в апеляційній скарзі стверджував про безпідставність посилань апелянта на те, що будь-яка інформація може вважатись рекламою, як такого, що суперечить вимогам ч. 7 ст. 8 Закону № 270/96-ВР за змістом якого розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці не вважається рекламою.
Зазначив, що позивачем було розміщено зразки товару – тютюнові вироби, у місці їх продажу, однак таке розміщення не тотожне розміщенню інформації про виробника тютюнових виробів та/або тютюнові вироби у місцях, де ці тютюнові вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі. З огляду на відсутність законодавчої заборони, суб`єкти господарювання, в тому числі і ФОП ОСОБА_1 , мають право розміщувати тютюнові вироби у місці їх продажу (де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві). Таке правомірне розміщення тютюнових виробів у місці їх продажу не є і не може вважатись рекламою та стимулюванням продажу тютюну.
Переконував, що Наказ № 522 не є підставою для проведення ГУ Держпродспоживслужби спірної перевірки, оскільки не скасовує мораторію, не надає дозволу на проведення перевірок та не заміняє такий дозвіл.
Щодо добровільної сплати штрафних санкцій пояснив, що вказані дії були вчинені з метою уникнення звернення відповідача до органів Державної виконавчої служби України, запобігання накладення арештів, що призводять до блокування діяльності суб`єкта господарювання та уникнення додаткових витрат, пов`язаних з веденням виконавчого провадження. Таким чином, добровільна справа позивачем штрафу не є визнанням порушення, а твердження відповідача не відповідає дійсності та не містить в собі будь-яких правових підстав.
Інші доводи дублюють зміст позову.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є господарюючим суб`єктом, одним із видів діяльності якого є діяльність ресторанів та роздрібна торгівля зокрема, тютюновими виробами.
Задля провадження такого виду господарської діяльності, позивачем отримано Ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 16030311202202610 від 22.12.2022 (термін дії до 15.01.2024).
Судом встановлено, що в приміщенні магазину "БОРДО" який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у торгівельному залі магазину, у місцях у яких реалізується тютюнові вироби, на елементах обладнання, місце торгівлі оформлене з використанням графічних зображень, малюнків, кольорових елементів.
Відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на проведення позапланової перевірки № 936-ОД від 08.09.2023, погодження на проведення позапланового заходу (контролю) в частині додержання ФОП ОСОБА_1 законодавства про заходи щодо попередження зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення № 15.1.3-6/19163 від 06.09.2023 та посвідчення (направлення) на проведення перевірки № 625 від 08.09.2023 відповідачем у межах повноважень, визначених законом проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) в частині додержання ФОП ОСОБА_1 законодавства про заходи щодо попередження зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення в магазині "БОРДО" який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
За результатами перевірки складений акт № 000024 від 11.09.2023, в якому зафіксовані порушення, а саме в ході фактичного візуального огляду рекламного засобу в торгівельному приміщенні магазину "БОРДО" який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що стимулювання продажу тютюнових виробів, зокрема: у торгівельному залі магазину, у місцях у яких реалізується тютюнові вироби, на елементах обладнання, місце торгівлі оформлене з використанням графічних зображень, малюнків, кольорових елементів, чим порушено абз.7 ст. 16 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення"
На підставі вказаного Акту № 000024 від 11.09.2023, відповідачем винесено постанову № 20 від 19.09.2023, якою до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 30000,00 грн. відповідно до статті 20 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення".
Не погоджуючись із постановою про застосування фінансової санкції у вигляді штрафу згідно з постановою № 20 від 19.09.2023, позивач звернувся із даним позовом в суд.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, врахувавши позицію Верховного Суду, викладену в постанові у справі № 420/2004/22 від 19.01.2023 дійшов висновку про те, що сам по собі продаж товариством тютюнових виробів або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння (кальян), не може вважатися стимулюванням продажу тютюнових виробів, оскільки інше тлумачення цієї норми означало б повну заборону продажу тютюнових виробів та як наслідок закриття усіх закладів, що спеціалізуються на такому продажі.
Суд звернув увагу на те, що не можна вважати рекламою інформацію про тютюнові вироби, які реалізуються в закладі. Такі обставини не є діями, основною метою яких є стимулювання осіб до вживання тютюнових виробів, а відтак, суд дійшов висновку про те, що позивач не здійснював рекламу тютюнових виробів, а здійснював їх продаж.
Суд першої інстанції вважав, що в даному випадку контролюючий орган допустив хибне трактування вищезазначеної норми Закону №2899-IV та надав помилкову оцінку діям позивача, з огляду на що дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 20 від 19.09.2023 про застосування до позивача фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 30000,00 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами здійснює Закон № 270/96-ВР.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 270/96-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за № 667 (далі - Положення), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування. 
Відповідно до підпункту 2, 4 пункту 3 Положення до основних завдань Держпродспоживслужби віднесено, зокрема, здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами; здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності.
За змістом пункту 2 Положення Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
На виконання підпункту 8 пункту 6 Положення Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань має право здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає  № 877-V.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною першою статті 2 Закону № 877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.
Згідно з частинами першою та третьою статті 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є:
подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;
виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;
перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);
звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;
неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;
доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;
настання аварії, пожежі, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання;
за рішенням суду;
звернення посадових осіб органів місцевого самоврядування про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у випадках, коли право на подання такого звернення передбачено законом.
Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Фізичні особи та посадові особи органів місцевого самоврядування, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.
Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Відповідно до частин першої-четвертої статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.
Водночас, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє станом по сьогоднішній день.
Відповідно до пункту 1 Постанови № 303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".
Водночас пункт 2 Постанови № 303 передбачає, що за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.
Так, відповідно до Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», з метою забезпечення здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану Наказом № 522 затверджено Перелік підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану (пункт 1), а також наказано Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів забезпечити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану з підстав, визначених Переліком, затвердженим пунктом 1 цього наказу ( пункт 2).
Відповідно до Переліку підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану підставами здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) визначено, зокрема:
1. Подання суб`єктом господарювання письмової заяви до Держпродспоживслужби або головних управлінь Держпродспоживслужби в областях та в місті Києві про здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.
2. Доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання стосовно дотримання вимог законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини та забезпечення безпеки держави.
3. Звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).
Наказом № 522 Міністерство охорони здоров`я України надало Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів повноваження на здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) з підстав, визначених Переліком, зокрема з підстави звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що протягом воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю.
Колегією суддів встановлено, що на підставі наказу ГУ Держпродспожислужби в Полтавській області від 08.09.2023 № 936-ОД, погодження на проведення позапланового заходу (контролю) в частині додержання ФОП ОСОБА_1 законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення № 15.1.3-6/19163 від 06.09.2023, посвідчення (направлення) на проведення перевірки № 625 від 08.09.2023 відповідачем було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) в частині додержання позивачем вимог законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення за адресою м. Кременчук, бульвар Українського відродження, 22.
Позаплановий захід державного нагляду (контролю) проводився на підставі звернення гр. Гончарова від 31.08.2023 стосовно порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення з боку діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .
Таким чином, перевірка позивача проведена відповідачем на підставі Постанови № 303 за наявності підстави, визначеної в п. 3 наказу № 522 (звернення фізичної особи), що свідчить про наявність підстав у відповідача для проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) під час дії військового стану.
Колегією суддів встановлено, що підставою винесення спірної постанови № 20 від 19.09.2023 слугувало встановлення відповідачем в ході здійснення контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення ФОП ОСОБА_1 , який здійснює свою господарську діяльність за адресою АДРЕСА_2 , магазин «Бордо» стимулювання продажу тютюнових виробів, зокрема, у торговельному залі магазину, у місцях, в яких реалізуються тютюнові вироби, на елементах обладнання, місце торгівлі оформлено з використанням графічних зображень, малюнків, кольорових елементів, чим порушено абз. 7 ст. 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
Основні принципи та напрями державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання визначаються Законом України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-IV (далі по тексту – Закон № 2899-IV).
Прийняття цього Закону зумовлено метою зменшення шкідливих наслідків для життя та здоров`я населення від вживання тютюну. Зокрема, за оцінками Всесвітньої організації охорони здоров`я (ВООЗ) станом на 2019 рік від хвороб, які спричинені вживанням тютюну, щороку помирає понад 8 мільйонів людей у світі. Вживання тютюнових виробів – один з основних факторів ризику виникнення неінфекційних захворювань (серцево-судинних, цукрового діабету, раку, хронічних обструктивних захворювань легень і розладів психічного здоров`я), які є причиною майже 84% всіх смертей в Україні. За даними Міністерства охорони здоров`я України щороку 85 тисяч українців помирає від хвороб, спричинених курінням.
З метою запобігання поширенню тютюнокуріння у 2006 році Україна ратифікувала (Законом N 3534-IV від 15 березня 2006 року) Рамкову конвенцію ВООЗ із боротьби проти тютюну (РКБТ). РКБТ – перший? міжнародний договір, який покладає на Сторони Конвенції юридичні зобов`язання щодо його виконання. Конвенція створена під егідою ВООЗ у відповідь на глобальну епідемію вживання тютюну. РКБТ ратифікувала 181 країна світу, що охоплює близько 90% населення світу.
Указом Президента України № 722/2019 від 30 вересня 2019 року «Про Цілі сталого розвитку України на період до 2030 року», зокрема Ціллю 3 визначено «забезпечення здорового способу життя та сприяння благополуччю для всіх у будь-якому віці». Завданням 3.8 цієї цілі є зниження поширеності тютюнокуріння серед населення з використанням інноваційних засобів інформування про негативні наслідки тютюнокуріння (індикатор – зменшити до 2025 року кількості курців в Україні до рівня 15%).
Крім того, Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» було прийнято на виконання Директиви 2014/40/ЄС «Про наближення законів, правил та адміністративних положень держав-членів, що стосуються виробництва, презентації та продажу тютюну та супутніх товарів та скасування Директиви 2001/37/ЄС», імплементація якої є зобов`язанням України за Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. Кабінет Міністрів України підтвердив зобов`язання імплементувати Директиву 2014/40/ЄС, затвердивши План заходів з виконання цієї Угоди (постанова № 1106 від 25 жовтня 2017 року), який у пунктах 1389– 1396 визначає заходи з імплементації в національне законодавство Директиви 2014/40/ЄС.
Відповідно до статті 1 Закону № 2899-IV реклама і стимулювання продажу тютюну - будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою, результатом або ймовірним результатом яких прямо чи опосередковано є стимулювання продажу тютюнових виробів або вживання тютюну.
Згідно із статтею 16 № 2899-IV забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у тому числі:
проведення заходів з безоплатної роздачі, у тому числі для маркетингових досліджень та дегустації, обміну одних тютюнових виробів на інші тютюнові вироби чи будь-які інші товари, роботи, послуги;
використання тютюнових виробів з метою отримання товарів, робіт, послуг;
пропонування або надання будь-якого прямого чи непрямого відшкодування з придбання або використання тютюнових виробів;
пропонування або надання бонусів, премій, повернення готівкових коштів, надання права на участь у будь-якій грі, лотереї, конкурсі, події, прямо або опосередковано пов`язаних з тютюновими виробами, якщо умовою надання чи участі в них є придбання або вживання тютюнових виробів;
продаж тютюнових виробів у наборі з будь-якими іншими товарами або послугами;
розміщення інформації про виробника тютюнових виробів та/або тютюнові вироби у місцях, у яких такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, з використанням графічних зображень чи малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання чи оформлення вітрини, рухомих світлових приладів, пристроїв для демонстрації відеороликів, крім одного плаката розміром не більше 40х30 см на одне місце торгівлі, в якому надається текстова інформація, надрукована шрифтом чорного кольору на білому фоні про наявні у продажу тютюнові вироби та ціни на них;
розміщення інформації з метою стимулювання продажу тютюну безпосередньо на тютюнових виробах та/або на будь-якому їх упакуванні, у тому числі: малюнків та інших зображень, які не є частиною захищеної торгової марки; адрес веб-сайтів; листів-вкладок упакування тютюнових виробів; текстової або графічної інформації на прозорій обгортці упакування тютюнових виробів;
розміщення інформації щодо тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у місцях проведення розважальних заходів, у місцях роздрібної торгівлі, на автотранспортних засобах та обладнанні;
надсилання повідомлень поштою, електронною поштою, повідомлень на мобільні телефони, поширення відеодисків, відеоматеріалів, компакт-дисків, комп`ютерних та інших ігор, розміщення будь-якої інформації в мережі Інтернет, включаючи соціальні мережі чи інші цифрові мережі, з метою стимулювання продажу тютюнових виробів;
продаж, пропонування для продажу, поставка чи реклама нетютюнових виробів, послуг, реклама чи упаковка яких містять напис, малюнок чи будь-яке інше зображення, повідомлення, які повністю або частково ідентифікуються чи асоціюються з тютюновим виробом, знаком для товарів і послуг чи з виробником тютюнових виробів;
інші заходи прямого та непрямого стимулювання продажу тютюнових виробів та вживання тютюну.
Відповідно до положень статті 20 Закону № 2899-IV особи, винні у порушенні законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, несуть відповідальність згідно з законом.
За порушення норм цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, застосовує фінансові санкції до суб`єктів господарювання у разі порушення вимог статей 16, 16-1 чи 16-2 цього Закону - тридцять тисяч гривень, а в разі повторного протягом року вчинення таких порушень - п`ятдесят тисяч гривень за кожен факт реклами на окремому рекламному носії або кожний окремий захід з метою стимулювання продажу тютюнових виробів, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
З огляду на вищенаведеному норму права, колегія суддів зазначає, що саме порушення суб`єктами господарювання заборони на рекламу і стимулювання продажу у спосіб, вказаний у статті 16 Закону № 2899-IV, є підставою для застосування до них штрафних санкцій.
Колегія суддів враховує, що в частині шостій статті 7 Закону № 877-V визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання – детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
У частині сьомій статті 18 Закону № 2042-VIII також передбачено, що державний контроль у формах інспектування та аудиту здійснюється із застосуванням актів державного контролю. Акт державного контролю має містити вичерпний перелік питань для перевірки дотримання оператором ринку законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Кожне таке питання повинно містити посилання на вимогу нормативно-правового акта (статтю, частину, пункт, підпункт, абзац тощо), яка підлягає дотриманню оператором ринку. Якщо за результатами інспектування або аудиту виявлено невідповідність, в акті державного контролю наводиться детальний опис відповідних порушень законодавства. Акт державного контролю складається у двох примірниках, один з яких вручається оператору ринку протягом трьох робочих днів з дня його складення.
Отже, законодавством України передбачено вимогу щодо наведення детального опису виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
Водночас, колегія суддів, дослідивши акт перевірки, вважає твердження зазначені в ньому, неконкретизованими та такими, що не дають змогу оцінити обставини вчинення правопорушення. Так відповідач, посилаючись на використання графічних зображень, не конкретизує які саме графічні зображення маються на увазі, де останні були розміщені, що саме було на них зображено (торгова марка, виробник), що, у свою чергу, давало б підстави для висновку про те, що позивачем здійснюється реклама тютюнових виробів.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними твердження контролюючого органу про те, що місце торгівлі оформлено малюнками та кольоровими елементами, оскільки вказані доводи лише дублюють абзац 7 статті 16 Закону № 2899-IV жодним чином не даючи змогу ідентифікувати, які саме зображення містяться в місці продажу тютюну, та як саме останні здійснюють стимулювання до продажу тютюнових виробів.
Будь-яких матеріалів фото- чи відеофіксації на підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи надано не було.
Колегія суддів при розгляді даної справи враховує положення ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» за змістом якої, інформація про продукцію не є рекламою.
Також, як доречно підкреслив суд першої інстанції, наявність інформації про тютюнові вироби, які реалізуються в закладі, не є діями, основною метою яких є стимулювання осіб до вживання тютюнових виробів.
Крім того, за змістом пункту 7 частини шостої статті 22 Закону України «Про рекламу» забороняються такі види діяльності з рекламування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби: продаж тютюнових виробів у наборі з будь-якими іншими товарами, які не пов`язані з вживанням тютюнових виробів.
Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння – пристрої, призначені для вдихання аерозолів (пари), що утворюються внаслідок нагрівання продуктів, що містять у своєму складі тютюн (продукти його переробки), без їх згоряння; реклама й стимулювання продажу тютюну – будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою чи результатом або ймовірним результатом якого є стимулювання продажу тютюнового виробу або вживання тютюну, прямо чи опосередковано.
Відповідно до частини сьомої статті 8 Закону України «Про рекламу» розміщення товару у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.
З огляду на вищезазначене, положення абзаців першого та п`ятого частини першої статті 16, у системному зв`язку із статями 1 та 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», а також статями 8 та 22 Закону України «Про рекламу», заборону стимулювання продажу тютюнових виробів, зокрема у спосіб продажу тютюнових виробів у наборі з будь-якими іншими товарами або послугами, необхідно розуміти так, що такий продаж забороняється у наборі з будь-якими іншими товарами, які не пов`язані з вживанням тютюнових виробів.
Колегія суддів наголошує, що сам по собі продаж тютюнових виробів або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння (кальян), якщо такий продаж не передбачає здійснення заходів, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», не може вважатися стимулюванням продажу тютюнових виробів, оскільки інше тлумачення цієї норми означало б повну заборону продажу тютюнових виробів та як наслідок закриття усіх закладів, що спеціалізуються на такому продажі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 420/2002/22.
Відповідно до частини 1статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини 1, 2статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що зі акту перевірки та зі змісту спірної постанови не можливо встановити яка саме інформація про тютюнові вироби була розміщена в місце їх реалізації з метою стимулювання продажу тютюнових виробів, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем, всупереч положень статті 77 КАС України, не доведено правомірність винесення спірної постанови, що свідчить про її необґрунтованість та наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 20 від 19.09.2023 року, якою на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) накладено штраф у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 по справі № 440/18548/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    О.А. Спаскін