ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1648/24 Справа № 202/7525/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 червня 2024 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника Борисенка Р.Ю., апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, захисника Борисенка Р.Ю. на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2023 року щодо 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -
ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 , 12 лютого 2023 року о 11 годині 00 хвилин у м. Дніпрі по вул. Осінній, 3к, керував транспортним засобом BMW 320D д.н. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, висновок №874 від 12.03.2023 року КП ДБКЛПД ДОР, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Проводилася відео-фіксація подій.

В апеляційній скарзі адвокат Борисенко Р.Ю. просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставина справи.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за межами встановлених ч. 2 ст. 254 КУпАП 24 год. з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, при цьому при оформленні протоколу ОСОБА_1 не був присутній, а тому не був ознайомлений із звинуваченням, та йому не було надано право надати пояснення, копію протоколу не вручено.
Вказує, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, який підтверджує керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння і факт зупинки автомобіля, що є порушенням положень ст. 266 КУпАП. Натомість фактично ОСОБА_1 автомобілем не керував і не був водієм у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У своєму клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2023 року, обґрунтовуючи його тим, що розгляд справи відбувався без участі ОСОБА_1 , а про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності, він дізнався лише 28.05.2024 року, коли порушив вимоги ПДР України в м. Києві.

       Суд апеляційної інстанції, заслухавши адвоката Борисенка Р.Ю., який підтримав свою апеляційну скаргу та акцентував увагу на тому, що матеріалами справи не доведено, що його підзахисний керував автомобілем; вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.
       Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 24 липня 2023 року судовий розгляд було проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при цьому даних про належне повідомлення останнього про день та час розгляду справи та/або направлення стороні захисту повного тексту судового рішення матеріали справи не містять. Враховуючи, що необізнаність про мотиви судового рішення, як і про сам факт його винесення, об`єктивно унеможливлювала своєчасне складання апеляційної скарги, з метою забезпечення стороні захисту доступу до правосуддя, вважаю за необхідне повити строк апеляційного оскарження.
          Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що згідно із ст. ст. 245 КупАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Відповідно до ст. 268 КупАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
       Однак, вказані вимоги закону судом належним чином виконані не були. Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 7, 9 КупАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.
       Згідно ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
       Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
       Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
       Під керуванням транспортним засобом належить розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
       Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, та фактичних обставинах.
       Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його дії належить кваліфікувати як керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
       Разом із тим, в матеріалах справи відсутні відеозаписи з боді-камер поліцейських на підтвердження факту керування транспортним засобом, якими було б зафіксовано факт зупинки автомобіля поліцейськими, або керування ним саме ОСОБА_1 , як відсутні і будь-які об`єктивні відомості про те, за яких обставин виникла необхідність у проведенні його медичного огляду у закладі охорони здоров`я. Також відсутні відомості про залучення свідків. 
       Єдиним доказом даної обставини є рапорт співробітника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, датований 10 квітня 2024 року, тобто майже через два місяці після події, який у даному випадку представляє сторону обвинувачення, у зв`зку із чим суд апеляційної інстанції його показання, з урахуванням відсутності їх об`єктивного підтвердження іншими доказами, не вважає достатнім та безсумнівним підтвердженням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Будь-які інші докази на підтвердження даної обставини, такі, як показання свідків, аудіо-та відеозаписи, письмові докази тощо в матеріалах справи відсутні.
       Таким чином, в матеріалах справи відсутні достатні об`єктивні дані, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом. 
       За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
       Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. 
       Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами. 
       За таких обставин вважаю за необхідне постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

                                                                     ПОСТАНОВИВ:

       Строк апеляційного оскарження — поновити.
       Апеляційну скаргу захисника Борисенка Р.Ю. - задовольнити.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2023 року щодо  ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі — закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.
       
       Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду         А.А. Мазниця