Справа № 154/1250/24  Провадження №33/802/378/24 	Головуючий у 1 інстанції:Лященко О. В. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 квітня 2024 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Оскаржуваною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31 березня 2024 року о 09 год. 55 хв. на вулиці Привокзальній в місті Володимир керував електромопедом «FADA», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому закон порядку на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу ALKOTEST Драгер 6820, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин у справі, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції не правильно викладено в оскаржуваній постанові його покази щодо події інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Так апелянт стверджує, що транспортним засобом електромопедом «FADA» не керував, а лише тримався за нього. Вказаний транспортний засіб передав йому знайомий та просив зачекати його біля електромопеда. Так як є інвалідом з дитинства та йому тяжко стояти на ногах, то лише тримався за електромопед. Перебування в стані алкогольного сп`яніння, в поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 не заперечує.
Зважаючи на вказане, апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується телефонограмою, яка міститься у матеріалах справи (а.с.27).
Жодних клопотань про відкладення апеляційного розгляду від нього не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав. 
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому, його винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами. 
Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №061865 від 31.03.2024 (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); роздруківкою з приладу «Alkotest 6820», результат становить 2,24‰ (а.с.7), відеозаписами з бодікамери поліцейського (а.с.10), а також іншими матеріалами справи.
Апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, які у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.
Основні доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до відсутності в матеріалах справи доказів, які вказують на керування транспортним засобом саме ним, однак, на переконання апеляційного суду, вони є голослівними та спростовуються матеріалами справи.
З відеозапису №…1868 вбачається, що ОСОБА_1 сидить за кермом електромопеда «FADA», а не тримається за нього, як про це він вказує в апеляційній скарзі. Протягом всієї розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 не висловлював будь-яких тверджень щодо керування електромопедом «FADA» іншою особою, зокрема, ОСОБА_2 . Також як вбачається з розмови між працівниками поліції і ОСОБА_1 , останній вказав, що саме він купив даний транспортний засіб (а.с.7).
З огляду на зазначене, працівниками поліції правильно встановлено особу водія, щодо якого було складено відповідні адміністративні матеріали. 
Резюмуючи наведене, твердження ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував, на переконання апеляційного суду, є голослівними і способом захисту, метою якого є уникнення останнім від адміністративної відповідальності, яка згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативною.
Крім зазначеного, з відеозапису №..1868 та 1869 вбачається, що працівниками поліції було озвучені виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, запропоновано першому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та, у свою чергу, відмовився від повторного огляду в медичному закладі, з результатами огляду погодився, вказав, що вживав алкоголь, також поліцейськими роз`яснено порушнику права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.7).
Виходячи зі змісту вказаних відеозаписів, дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відповідали вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та вимогам ст.266 КУпАП.
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи. 
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.
Твердження ОСОБА_1 про неможливість керування ним електромопедом «FADA» у зв`язку з його інвалідністю жодним чином не спростовує сукупності вищезазначених доказів вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130. 
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає. 
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 квітня 2024 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                 В.П. Денісов