Справа № 745/135/24 	Головуючий у 1 інстанції Даньков О. М. 	
Провадження № 33/4823/658/24 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
Головуючого -  судді Салая Г.А.,
захисника - Бредюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бредюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 19 червня 2024 року, 

                                      У С Т А Н О В И В:

  Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1   - 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
  
Місцевим судом встановлено, що 27.01.2024 року о 20 годині 15 хвилин, в с. Шаболтасівка по вул. Довженка Новгород-Сіверського району Чернігівської області ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з добровільної згоди ОСОБА_1 на місці зупинки з використанням газоаналізатора "Драгер 6810", с/н ARBL 0970. Результат тесту склав 1.1 проміле, чек тесту №2244, чим водій порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Бредюк О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив, постанову місцевого суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Зазначає, що місцевим судом не надано належну оцінку всім обставинам справи, а саме, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу  працівниками поліції не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, підпис ОСОБА_1 в акті не поставив, працівниками поліції допущені порушення під час використання приладу Драгер, що зафіксовано на відеозаписі. Крім того, ОСОБА_1 не поголився з результатом тестування, вказавши, що він астматик, вживає ліки, отже могло показати алкоголь. За таких обставин, працівники поліції почувши дану незгоду мали доставити його до медичного закладу, проте вони почали складати протокол, навіть формально не запитавши водія чи згоден він з результатами. Також зазначає, що почувши відповідь на запитання чи вживав алкоголь, поліцейські не уточнили час, кількість вжитого алкоголю та не роз`яснили зрозуміло право на незгоду з результатом та право пройти огляд у медичному закладі. Стверджує, що ОСОБА_1 жодних ознак сп`яніння не мав, що свідчить про незаконність вимоги працівників поліції до проходження огляду, які, як вбачається з відеозапису сумніваються щодо перебування його у стані алкогольного сп`яніння. 

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД  № 063253 від 27.01.2024 водій ОСОБА_1 27.01.2024 року о 20 годині  15 хвилин, в с. Шаболтасівка по вул. Довженка Новгород-Сіверського району Чернігівської області керував автомобілем OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з добровільної згоди ОСОБА_1 на місці зупинки з використанням газоаналізатора "Драгер 6810", с/н ARBL 0970. Результат тесту склав 1.1 проміле, чек тесту №2244, чим водій порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам        ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною     ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Належить взяти до уваги те, що протокол підписаний ОСОБА_1 , будь-яких зауважень чи заперечень не зазначено, дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто, останній не звертався зі скаргами на дії поліцейського, який складав протокол, погодившись з його змістом.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

З переглянутого відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції. На питання поліцейського чи вживав алкогольні напої, водій повідомив, що «єслі чесно, то да». На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, ОСОБА_1 довго вагався, пропонував поліцейським незаконну винагороду, на що двічі було роз`яснено наслідки, а саме кримінальну відповідальність, після чого водій погодився на місці пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого підтверджено його перебування у стані алкогольного сп`яніння - 1,10 проміле. Працівником поліції водію було роз`яснено права, складено протокол про адміністративне правопорушення, який зачитано та підписано ОСОБА_1 , який будь-яких зауважень не висловлював, погодився з протоколом та підписав.

У відповідності до п. 7-8 розділу 3 вказаної Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого   сп`яніння…»,   затвердженої   наказами   МВС  та   МОЗ  09.11.2015  № 1452/735, проведення лабораторних досліджень біологічних речовин, взятих від особи, яка оглядається, є обов`язковим і проводиться воно з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п. 15 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного ОСОБА_1 , результат - 1,1 проміле (а.с. 3).

Крім того, згідно роздруківки з приладу «Драгер 6810», наявної у матеріалах справи та з підписом ОСОБА_1 , результат тесту - 1,10 проміле (а.с. 5).  

Підстав вважати вказані докази неналежними та такими, що складені з порушенням, апеляційний суд не вбачає.
  
Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,   є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив  п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами  ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
Крім того, згідно положень ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд не має повноважень скасувати постановлене рішення та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                                    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Бредюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 19 червня року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай