Справа № 447/542/23                        Головуючий у 1 інстанції: Друзюк М.М. 
Провадження № 22-ц/811/635/24                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 липня 2024 року м.Львів

     Справа № 447/542/23
  Провадження № 22ц/811/635/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гнідець Олесі Миолаївни на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області, постановлену у  м.Миколаєві 20 лютого 2024 року у складі судді  Друзюк М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи - Виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, -             

встановив:        
2 лютого 2023 року позивач звернувся з цим позовом.
Представник відповідача адвокат Ратич Т.М подав до суду заяву про зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних сил України.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 20 лютого 2024 року зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.
Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що на момент прийняття ухвали про зупинення провадження, розгляд справи знаходився майже на завершальному етапі, були досліджені докази, допитані свідки. Відповідач, як учасник судового процесу, реалізовував свої процесуальні права через свого представника. Відповідно до ч.2 ст. 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною, що має місце у цій справі. Крім того зазначає, що зупинення провадження не забезпечуватиме найкращих інтересів дитини.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.251, п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з врахуванням наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали суду повинно бути зазначено мотиви, з яких виходив суд, і закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним нормам процесуального права не відповідає, так як не містить обґрунтування прийнятого судом рішення.
Зупиняючи провадження у даній справі до закінчення воєнного стану або закінчення підстав, які стали підставою для такого зупинення, суд першої інстанції не врахував, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, тоді як надані відповідачем письмові докази не містять інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військової частини, у якій відповідач перебуває на військовій службі, тобто довідка військової частини №1843/3296 від 20 лютого 2024 року та витяг із наказу командира частини № 151 від 30 травня 2023 року не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України.
Верховний Суд у постановах від 9 листопада 2022 року (справа № 753/19628/17), від 29 березня 2023 року (справа №756/3462/20) зазначив, що для зупинення провадження у справі на підставі п.2 ст. 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з підстав, визначених ст. 251 ЦПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а повинен дотриматися розумності тривалості судового провадження.
Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система.
Суд не врахував, що зупинення провадження у справі не повинне призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Згідно із статтею 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку (частина перша).
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є перешкодами ч. 1 ст. 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 8 листопада 2005 року в справі Смірнова проти України, рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі Фрідлендер проти Франції). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року в справі Краснощокова проти України).
Суд першої інстанції не врахував, що провадження у справі відкрито 30 березня 2023 року і станом на даний час справа не розглянута по суті, що порушує строки розгляду справи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом позову є питання позбавлення батьківських прав і зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, яке, зважаючи на обставини ведення проти України агресивної війни та запровадження воєнного стану й оголошення мобілізації, може тривати понад розумний строк розгляду цієї справи. А це не забезпечить дотримання найкращих інтересів дитини.
Також колегія суддів вказує на те, що перебування  на  військовій службі не позбавляє відповідача можливості ефективно використовувати свої процесуальні права. Зокрема, йому надана можливість висловитися щодо позовних вимог через командування військової частини, що стверджується листом командира військової частини № НОМЕР_1 від 5 вересня 2023 року. Відповідач користується правовою допомогою під час судового провадження (адвоката Ратича Т.М., з яким укладений договір про надання правової допомоги)
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи встановлене, колегія суддів приходить до висновку про підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали у зв`язку з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає руху по справі, та не відповідає вимогам закону.
Керуючись: ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гнідець Олесі Миолаївни задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 20 лютого 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Миколаївського районного суду Львівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову складено та підписано 25 липня 2024 року.

Головуючий__-____________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк