справа № 991/6466/24
провадження № 11-сс/991/591/24

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2024 року                                                                         м.Київ
Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05 грудня 2023 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19 грудня 2023 року, до підозрюваного ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 4 000 000 грн. У зв`язку з внесенням застави 20 грудня 2023 року ОСОБА_2 звільнено з-під варти та до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави з покладенням відповідних обов`язків.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 лютого 2024 року продовжено на два місяці строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05 грудня 2023 року на підозрюваного, змінено обов`язок не відлучатись із м.Києва без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду, додавши до нього іншу територіальну одиницю - Київську область.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 червня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора САП, продовжено підозрюваному ОСОБА_2 строк дії передбачених ч.5 ст.194 КПК обов`язків до 10 серпня 2024 року включно.
Слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ухвалою від 02 серпня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора САП, продовжено строк дії покладених ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 червня 2024 року на підозрюваного ОСОБА_2 обов`язків на два місяці.
Постановляючи оскаржуване рішення, слідчий суддя дійшов висновку про те, що прокурором не доведено необхідності продовження строку дії обов`язку утримуватися від спілкування з іншим підозрюваними у цьому кримінальному провадженні ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ), оскільки досудове розслідування завершено, стороною обвинувачення визнано, що зібрані докази є достатніми для прийняття процесуальних рішень, про які йде мова в ч.1 ст.290 КПК. Окрім цього, прокурором не доведено необхідності продовження обов`язку не відлучатись за межі Київської області та м.Києва без дозволу детектива, прокурора та суду, з урахуванням належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_2 та стадії досудового розслідування, коли досудове розслідування завершене і сторона захисту знайомиться з матеріалами, до яких надано доступ. Разом з тим, інші покладені на підозрюваного обов`язки не є занадто обтяжливими для нього та в достатній мірі забезпечують його належну процесуальну поведінку.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник підозрюваного  ОСОБА_2  адвокат ОСОБА_3  звернулась з апеляційною скаргою, за вимогами якої просила скасувати ухвалу слідчого судді від 02 серпня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 червня 2024 року на підозрюваного ОСОБА_2 .
Вирішуючи питання щодо прийнятності апеляційної скарги, суддя-доповідач окрім іншого має з`ясувати, чи може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.
Законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Передбачене положеннями КПК право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки.
Водночас право на доступ до суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті в апеляційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету - ефективний розгляд судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами і поставленою метою.
Порядок та перелік судових рішень, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано нормами Глави 31 КПК.
Відповідно до ч.3 ст.392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Приписами ст.309 КПК визначений виключний перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, проте за ч.3 цієї статті інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.
Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, підозрюваним оскаржується ухвала слідчого судді, якою продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.
Однак апеляційне оскарження такої ухвали слідчого судді кримінальним процесуальним законом не передбачено, вона не входить до переліку рішень, визначених у ст.309 КПК чи інших статтях цього Кодексу, які містять пряму вказівку на можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді (постанова ККС ВС від 28 лютого 2023 року у справі №947/5562/21 (провадження №51-3110км22).
В той же час, оскільки постановлена слідчим суддею ухвала передбачена положеннями чинного КПК як рішення слідчого судді за результатами розгляду клопотання в порядку ст.194, 200 КПК, положення щодо можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, в тому числі викладені в постанові ВП ВС від 23 травня 2018 року по справі №243/6674/17-к, у даному випадку не застосовуються.
Таким чином, норми діючого законодавства не передбачають можливості апеляційного перегляду рішення слідчого судді щодо продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, про що правомірно зазначено слідчим суддею в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.
Посилання захисника на рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року, яким визнано неконституційним положення ч.3 ст.307 КПК, а також на правову позицію, викладену у постанові ККС ВС від 15 лютого 2021 року у справі №133/3337/19, зазначеного вище висновку не спростовують та стосуються визначення строку та можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, які постановлені після визнання неконституційними положень ч.3 ст.307 КПК, тобто з 17 червня 2020 року.
За вимогами ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя. Норми ст.129 Конституції України гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.
Враховуючи вищевикладене, оскільки зазначена ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.
За цих обставин не підлягає вирішенню і клопотання, зазначене в апеляційній скарзі, про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.309, 392, 399 КПК, суддя

ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного  ОСОБА_2 адвоката  ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 серпня 2024 року про продовження строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 червня 2024 року на підозрюваного ОСОБА_2 , відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя                                                          ОСОБА_1