punctuation'> 

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

 
01 липня 2024 року
м. Київ
справа № 148/744/15-к
провадження № 51-5505 впс 19
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого                             ОСОБА_1 ,
суддів                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання              ОСОБА_4 ,
представника потерпілого -
адвоката                       ОСОБА_5 ,       
(в режимі відеоконференції)

розглянувши в судовому засіданні клопотання обвинуваченого  ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа           № 148/744/15-к) за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України (далі ? КК), в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) з одного апеляційного суду до іншого,

встановив:
 
До Верховного Суду в порядку статті 34 КПК надійшло клопотання обвинуваченого  ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа           № 148/744/15-к) за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 КК, із Хмельницького апеляційного суду до іншого апеляційного суду.
У клопотанні обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що 06 червня 2024 року набуло статусу остаточного рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Ткаченко та Мілінчук проти України». Вказує на те, що у даному рішенні за його заявою № 4992/23  від 04 січня 2023 року ЄСПЛ було констатовано порушення: статті 5  Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) - незаконне затримання,  статті 6 Конвенції - надмірна тривалість кримінального провадження, статті 13 Конвенції - відсутність ефективного захисту на національному рівні, статті 6 (1) Конвенції щодо надмірної тривалості кримінального провадження, розпочатого 20 січня 2015 року, яке досі триває. Акцентує увагу на тому, що у цьому кримінальному провадженні було констатовано Верховним Судом порушення принципу рівності сторін - одного зі складників справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
При цьому, посилається на те, що станом на 20 червня 2024 року повторний розгляд матеріалів справи в Хмельницькому апеляційному суді триває вже 1 рік і 8 місяців та  за цей час жодного засідання з розгляду справи по суті не відбулося. 
Стверджує, що Хмельницький апеляційний суд продовжує порушення його прав на справедливий судовий розгляд. Зокрема, вважає, що продовження розгляду справи тим самим судом, який вже допустив надмірні затримки, піддає сумніву здатність цього суду забезпечити справедливий і своєчасний судовий розгляд.
З огляду на зазначене просить направити вказане кримінальне провадження із Хмельницького апеляційного суду до іншого апеляційного суду для забезпечення права на судовий розгляд у розумний строк.
До Верховного Суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_7 , в якій він зазначає, що рішення ЄСПЛ, на яке посилається обвинувачений, стосується лише питання несправедливого утримання під вартою обвинуваченого і не має жодного відношення до зміни підсудності суду. Також, звертає увагу на те, що зміна підсудності апеляційного суду без належних підстав порушує його процесуальні права, зокрема, право на справедливий судовий розгляд у розумні строки та за участі компетентного суду. Вважає, що клопотання обвинуваченого про зміну підсудності суду є очевидною спробою затягнути судовий процес, уникнути відповідальності та є зловживанням процесуальними правами. Вказує на те, що хоч обвинувачений і стверджує, що розгляд справи затягується через часті перенесення судових засідань, проте всі 18 судових засідань було відкладено виключно з вини обвинуваченого та його захисників. 
Також, до Верховного Суду надійшли клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про проведення розгляду клопотання без його участі та заява про долучення стислого викладу рішення у справі «Ткаченко та Мілінчук проти України».
Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.
 
Представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши доповідь судді, позицію представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 , перевіривши наведені у клопотанні доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
 
За вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
 
Вказаний вирок було оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду.
 
Як убачається з наявних у касаційному суді матеріалів, Вінницький апеляційний суд в порядку статті 34 КПК звернувся із поданням до Верховного Суду про направлення вказаного кримінального провадження до іншого суду апеляційної інстанції у зв`язку з тим, що у Вінницькому апеляційному суді відсутня необхідна кількість суддів для розподілу кримінального провадження, що унеможливлює утворення складу суду для судового розгляду.
Верховний Суд 29 листопада 2019 року задовольнив подання Вінницького апеляційного суду та кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 направив до Хмельницького апеляційного суду для розгляду.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 01 червня 2021 року вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_6 змінено в частині кваліфікації злочину та розміру покарання. 
 
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду постановою від 28 вересня  2022 року ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01 червня 2021 року скасував та призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
Матеріали кримінального провадження № 148/744/15-к були надіслані до Хмельницького апеляційного суду для розгляду. Відповідно до інформації, наданої Хмельницьким апеляційним судом, судовий розгляд цього кримінального провадження продовжується на даний час.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2022 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 про направлення матеріалів кримінального провадження №148/744/15-к з Хмельницького апеляційного суду до Вінницького апеляційного суду.
Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2022 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження №148/744/15-к з Хмельницького апеляційного суду до Вінницького апеляційного суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження №148/744/15-к з Хмельницького апеляційного суду до Вінницького апеляційного суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2023 року залишено без розгляду клопотання ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження                     № 148/744/15-к з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року залишено без розгляду клопотання ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження                     № 148/744/15-к з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
Згідно з положеннями частини 1 статті 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
 
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
 
Проте, жодної із вищенаведених підстав для направлення кримінального провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого у клопотанні обвинуваченого не міститься.
 
Що стосується доводів клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що Хмельницький апеляційний суд допустив надмірну тривалість розгляду справи, то відповідно до відповіді на запит Верховного Суду, наданої Хмельницьким апеляційним судом, 19 жовтня 2022 року за результатом касаційного перегляду до цього суду надійшло вказане кримінальне провадження для нового розгляду в суді апеляційної інстанції. При цьому, протягом періоду апеляційного розгляду було призначено           18 судових засідань, серед яких більшість відкладалися у зв`язку з неодноразовими клопотаннями обвинуваченого про відкладення судових засідань через погане самопочуття чи хворобу, відмовами обвинуваченого від захисників та необхідністю призначати нових, клопотаннями нових захисників про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи, клопотанням обвинуваченого про направлення матеріалів цього кримінального провадження до іншого суду апеляційної інстанції, клопотаннями інших учасників судового розгляду про відкладення судових засідань.
 
Водночас, інших визначених законом підстав у клопотанні  ОСОБА_6 для передачі вказаних матеріалів кримінального провадження, з одного суду апеляційної інстанції до іншого, не наведено.
 
Крім того, питання про підсудність кримінального провадження щодо ОСОБА_6 уже було вирішено Верховним Судом, а відповідно до частини 5 статті 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.
 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави, передбачені частиною 1 статті 34 КПК, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_6  до іншого суду апеляційної інстанції відсутні.
 
На підставі наведеного, керуючись статтею 34 КПК, Суд
 
постановив:
 
Клопотання обвинуваченого  ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 148/744/15-к) за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 КК, з одного суду апеляційної інстанції до іншого залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                        ОСОБА_2                ОСОБА_3