Номер провадження: 22-ц/813/4384/24 
Справа № 523/15673/23
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/15673/23
Номер провадження: 22-ц/813/4384/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя - доповідач),
- суддів - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Хангельдян К.С.,

учасники справи: 
- заявник/ боржник - ОСОБА_1 ,
- стягувач -  ОСОБА_2 ,
- боржник - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є - ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Аліної С.С. 21 листопада 2023 року, про відмову у визнанні виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, повний текст ухвали складений 28 листопада 2023 року, 

встановив:

2. Описова частина
Короткий зміст заяви

У серпні 2023 року представник ОСОБА_1  - адвокатГлавацький Ю.А. звернувся до суду із вищезазначеною заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, в якій просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані Суворовським районним судом м. Одеси на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2012 року по справі №1527/3021/12 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Дальта Банк» суми кредитної заборгованості у розмірі - 1 166 396,71 грн. та про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дальта Банк» суми судового збору в розмірі - 2 283,20 грн.. 
Представник ОСОБА_1  - адвокатГлавацький Ю.А. обґрунтовує вимоги заяви тим, що 12 вересня 2012 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по справі №1527/3021/12 було ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» суму кредитної заборгованості у розмірі - 1 166 396,71 грн. та суму судового збору у розмірі - 2 823,20 грн..
На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчі листи про стягнення боргу та стягнення судового збору.
20 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір №898/К купівлі-продажу майнових прав, предметом якого є - набуття права вимоги за кредитним договором № 296-013/ФКІП-08, договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, предметом якого є відступлення права вимоги за іпотечним договором №296-013/ZФКІП-08 від 14.05.2008, з усіма додатками та додатковими угодами (далі - Договір іпотеки), посвідченим Гашовою В.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстраційним №4408, що укладений між ТОВ «Український промисловийбанк» та  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 , а разом за текстом Іпотекодавці, в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника  ОСОБА_1 за Кредитним договором №296-013/ФКІП-08 від 14.05.2008, укладеним з ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , право вимоги за якими перейшло до АТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, укладеного 30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого Соколовим О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №2258., Договір відступлення права вимоги за договором поруки, предметом якого є право вимоги за Договором поруки №296-013/ZФПОР-08 від 14.05.2008, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та  ОСОБА_3 , в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором №296-013/ФКІП-08 від 14.05.2008, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, укладеного 30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстраційним №2258.
Пунктом 1.1. Договору купівлі-продажу передбачено, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених ним договором, Продавець (ПАТ «Дельта Банк») передає у власність, Покупцеві ( ОСОБА_2 ), а Покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть, виникнути у майбутньому та які включають:
- право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів (налалі- Боржники), які виникли за укладеним договорами (надалі - Укладені договори) та/або на інших підставах наведених у додатку №1 до цього Договору (надалі - Права вимоги);
- право оскаржувати недійсність або припинення Права вимоги, а також припинення /ліквідацію будь-якого з Боржників у судовому та позасудовому порядку:
- право звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах прав та повноважень власника Прав вимоги та/або кредитора за Правами вимоги, які передбачені законодавством та Укладеними договорами, включаючи, але не обмежуючись Боржників, органів нотаріату, правонаступників/спадкоємців Боржників, тощо;
- право власності на Право вимоги, а також інші права кредитора за Правами вимоги, в тому числі ті, які виникнуть в майбутньому у разі скасування рішень про їх недійсність чи припинення або у разі скасування припинення/ліквідації Боржника, на підставі цього Договору;
- право набути у власність гроші та/або майно на підставах наведених у додатку №1 до цього Договору або отримати грошові кошти/відшкодування за наслідками недійсності/нікчемності Укладених договорів, тощо;
- інші права, що пов`язані або випливають із Прав вимоги.
На підставі вищевикладеного, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача - ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні НОМЕР_1 Першого Суворовського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області щодо виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2012 року в цивільній справі №1527/3021/12, його правонаступником - ОСОБА_2 ..
Після вказаних подій сторони врегулювали відносини за Кредитним договором №296-013/ФК-08/СК від 14.05.2008 у добровільному порядку та обов`язок ОСОБА_1 з виконання виконавчого листа, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 20 листопада 2013 року на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2012 року по справі №1527/3021/12, є припиненим у добровільному порядку.
На підтвердження чого було надано заяву ОСОБА_2 від 31.07.2023, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського МНО Кисельовою Н.В..
Заявник вказує, що фактично зобов`язання за кредитним договором припинилися шляхом прощення в порядку ст. 605 ЦК України на підставі відповідної заяви, тому виконавчі листи слід визнати такими, що не підлягають виконанню.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви представника ОСОБА_1  - адвокатаГлавацького Ю.А.
Ухвала суду мотивована тим, що суд не прийняв до уваги наведені заявником у заяві доводи про те, що припинення обов`язку боржника за виконавчим документом у зв`язку з прощенням боргу є достатньою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки прощення боргу відбулось під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення, що може слугувати підставою для повернення виконавчого документу у разі надходження відповідної заяви стягувача, проте не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Жодних інших визначених ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню заявником не зазначено (а. с. 32 - 36).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Главацький Юрій Анатолійович, діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року.  Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги вищевказаної заяви.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт зазначає, що судом не враховано нотаріальну посвідчену заяву ОСОБА_2 - правонаступника ПАТ «Дельта Банк» про те, що зобов`язання за кредитним договором припиненні у повному обсязі на підставі ст. 605 ЦК України (а. с. 39 - 45).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.02.2024 р. апеляційну скаргу адвоката Главацького Ю.А., діючого від імені ОСОБА_1 , залишено без руху.
01.03.2024 р. до апеляційного суду надійшла заява, якою усунуто зазначені в ухвалі про залишення без руху недоліки.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.03.2024 р.року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Главацького Ю.А., діючого від імені ОСОБА_1 (а. с. 59 - 29 зворотна сторона).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.03.2024 року справу призначено до розгляду у приміщенні у приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 64).
Адвокат Главацький Ю.А., діючий від імені ОСОБА_1 , у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги. Просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким визнати виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Главацького Ю.А., діючого від імені ОСОБА_1 , непідлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2012 року (справа №1527/3021/12) задоволено частково позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» суму кредитної заборгованості у розмірі - 1 166 396,71 грн. та суму судового збору в розмірі - 2 823,20 грн.. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання зазначеного рішення суду Суворовським районним судом м. Одеси 20 листопада 2013 року видано виконавчі листи.
20 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір №898/К купівлі-продажу майнових прав, предметом якого є - набуття права вимоги за кредитним договором № 296-013/ФКІП-08, договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, предметом якого є відступлення права вимоги за іпотечним договором №296-013/ZФКІП-08 від 14.05.2008, з усіма додатками та додатковими угодами (далі - Договір іпотеки), посвідченим Гашовою В.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстраційним №4408, що укладений між ТОВ «Український промисловийбанк» та  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 , а разом за текстом Іпотекодавці, в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника  ОСОБА_1 за Кредитним договором №296-013/ФКІП-08 від 14.05.2008, укладеним з ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , право вимоги за якими перейшло до АТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, укладеного 30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого Соколовим О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №2258., Договір відступлення права вимоги за договором поруки, предметом якого є право вимоги за Договором поруки №296-013/ZФПОР-08 від 14.05.2008, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та  ОСОБА_3 , в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором №296-013/ФКІП-08 від 14.05.2008, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта Банк» на підставі Договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, укладеного 30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстраційним №2258.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено стягувача - ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні НОМЕР_1 Першого Суворовського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області щодо виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2012 року в цивільній справі №1527/3021/12 його правонаступником - ОСОБА_2 ..
У заяві, посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовим Н.В. 31.07.2023 р. зазначається, що станом на 31 липня 2023 року в повному обсязі відсутній обов`язок боржника ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 з повернення заборгованості по Кредитному договору №296-013/ФК-08/СК від 14.05.2008 та щодо виконавчого листа, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 20 листопада 2013 року на виконання рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2012 року у справі №1527/3021/12.
По справі виникли правовідносини щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.
Як встановлено матеріалами справи у заяві, посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовим Н.В. 31.07.2023 р. зазначається, що станом на 31 липня 2023 року в повному обсязі відсутній обов`язок боржника ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 з повернення заборгованості по Кредитному договору №296-013/ФК-08/СК від 14.05.2008 та щодо виконавчого листа, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 20 листопада 2013 року на виконання рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2012 року у справі №1527/3021/12.
Разом з тим, між банком та позичальником був укладений кредитний договором № 296-013/ФКІП-08. Саме за вказаним кредитним договором, а не за кредитним договором №296-013/ФК-08/СК було стягнуто заборгованість рішенням суду, на виконання якого були видані виконавчі листи.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність заборгованості у зв`язку з прощенням боргу спростовуються матеріалами справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Главацького Ю.А., діючого від імені ОСОБА_1 , відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, після її перегляду в апеляційному порядку не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Главацького Юрія Анатолійовича, діючого від імені ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року про відмову у визнанні виконавчих листів такими що не підлягають виконанню - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 28 червня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе