П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
27 травня 2024 року                                                                                       м. Київ
 
Справа №755/2095/24
Апеляційне провадження №33/824/1749/2024
 
Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Бевзи А.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в м Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
 
В С Т А Н О В И В
 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №531971 від 23 січня 2024 року, ОСОБА_1 23 січня 2024 року о 21:00, у м. Києві, по бул. Верховної Ради, 33/1, керував транспортним засобом «Scania R 440», н/з  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на боді-камеру 473506, 473530. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000, 00 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.                               
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн на користь держави.           
Постанова суду мотивована тим, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
 
Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 його захисником - адвокатом Барбон П.О. подана апеляційна скарга, в якій вона вказує на те, що ОСОБА_1 не був водієм, оскільки автомобілем не керував, автомобіль не перебував в русі  на початок відеозйомки з боді камери поліцейських. Докази, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та автомобіль взагалі рухався в матеріалах справи відсутні, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Захисник також вказує на те, що в даному випадку автомобіль ОСОБА_1 працівниками поліції не зупинявся, підтвердження того, що  зупинка була з підстав визначених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» в справі відсутні.
Також захисник вказує на те, що зазначені в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені у ОСОБА_1 , ніяким чином працівниками виявлено та перевірено не було, а тому підстав пропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції також не було. 
ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, та не було відсторонено останнього від керування транспортним засобом.
За таких обставин, захисник вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так його вину поліцейськими не доведено належним чином, а обгрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам національного законодавства.
На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.  
 
ОСОБА_1 та його захисник  - адвокат Барбон П.О. про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, а тому суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності.
 
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності апеляційний суд виходить з такого.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).
 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 23 січня 2024 року о 21:00, у м. Києві, по бул. Верховної Ради, 33/1, керував транспортним засобом «Scania R 440», н/з  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на боді-камеру 473506, 473530. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 531971. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності без жодних зауважень /а.с. 1/;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним працівником поліції на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 2/;
постановою про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА 1300023 від 23 січня 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 прим КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 здійснив стоянку ближче 10 метрів до пішохідного переходу /а.с. 3/;
відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського 473506, 473530, з якого вбачається, що у день події працівники поліції під`їхали до припаркованого автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , та попросили водія переставити авомобіль на інше місце. Отримавши відмову від водія, о 20:47 працівники поліції склали постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, після чого водій здійснив рух на автомобілі, усуваючи порушення ПДР. Потім ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та спілкувався з працівниками патрульної поліції, під час бесіди працівники поліції виявили у водія ознаки алкогольного сп'яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, однак водій  ОСОБА_1 категорично відмовився та зазначив, що він тверезий. Пізніше під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що випив одну пляшку пива, об`ємом 0,9 л, яке купив в найближчому магазині пива /а.с.4/;
Відповідно до положень ст. 130 КУпАП, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та  тягне за собою адміністративну відповідальність.
Таким чином, висновок викладений в постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Посилання захисника ОСОБА_1 на те, що матеріали справи не містять факту порушень ПДР та законної зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , що ставить під сумнів і саму подальшу процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки з відеозапису та матеріалів справи, зокрема з постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА 1300023 від 23 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1   було вчинено адміністративного правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 прим КУпАП, а саме ОСОБА_1 здійснив стоянку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив ПДР, що відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» є підставою для зупинки транспортного засобу поліцейськими.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме усував порушення правил паркування, так як здійснив стоянку ближче 10 метрів до пішохідного переходу.         
Посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було роз`яснено його права  та обов`язки передбачені ст. 36 Конституції України та ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 36 Конституції України та ст. 268 КУпАП, протокол підписаний ОСОБА_1 . Крім того, на відео також вбачається, що працівниками поліції останньому були роз`яснені його права та обов`язки.   
Посилання захисника ОСОБА_1 на те, що зазначені в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені у ОСОБА_1 , ніяким чином працівниками виявлено та перевірено не було, а тому підстав пропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції також не було, суд до уваги не приймає, виходячи з такого.
Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Відповідно до положень п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Отже, з наведених вище норм вбачається, що водій, відносно якого у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
В даному випадку, в працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, оскільки останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі, а тому останній виконуючи п. 2.5 ПДР України повинен був на вимогу поліцейських пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 від вказаного огляду відмовився.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та не впливають на обсяг вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                     Соколова В.В.