ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 р. 	Справа № 520/15920/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Курило Л.В. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 11.03.24  у справі № 520/15920/23
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ»  
до     Головного управління ДПС у Рівненській області ,     Державної податкової служби України       
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ" (далі за текстом також - позивач, ТОВ "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ") звернулося до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України (далі за текстом також - відповідачі), у якій просило:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області № 7868064/34201977 від 15 грудня 2022 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 2 від 05 квітня 2022 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ", в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області № 7868064/34201977 від 15 грудня 2022 року.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №  2 від 05 квітня 2022 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ", в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 01.07.2022.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області витрати з оплати судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ" у розмірі 1342,00 гривень.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України витрати з оплати судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ" у розмірі 1342,00 гривень.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Рівненській області зазначило, що ухвалюючи рішення, Харківський окружний адміністративний суд невірно застосував приписи Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року, а також Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 за № 520. Указує, що за наявності в контролюючого органу податкової інформації щодо ризикових операцій за ланцюгами руху ПДВ контрагентів, рішення Комісії ГУ ДПС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийняте відповідно до чинного законодавства. Наголошує на передчасності задоволення позовних вимог про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 2 від 05 квітня 2022 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ", в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.
За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Рівненській області просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ", зареєстроване як суб`єкт господарювання в Єдиному реєстрі фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та громадських формувань 09.02.2006 за кодом 34201977.
Види діяльності за КВЕД: 24.51 Лиття чавуну (основний); 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів; 24.52 Лиття сталі; 25.50 Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія; 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.
Позивач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області, Шевченківська ДПІ (Шевченківський район м. Харкова).
Між позивачем та Публічним акціонерним товариством "МОТОР СІЧ", укладено договір на поставку продукції №2057/16-Д(УЗ) від 11 січня 2016 року, за яким позивач зобов`язується поставити, а ПАТ "МОТОР СІЧ" оплатити та прийняти продукцію.
Відповідно до додаткової угоди №5 від 20.04.2018 до договору №2057/16- Д(УЗ) від 11 січня 2016 найменування ТОВ "АВТО-МП" змінено на ТОВ "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ".
Відповідно до Додаткових угод №9 від 06.11.2020 та №10 від 20.12.2021 до договору №2057/16- Д(УЗ) від 11 січня 2016 строк дії договору було подовжено.
Крім того, відповідно до Додаткових угод №1 від 01.02.2016, №3 від 02.11.2017, №5 від 20.04.2018 року, №5 від 30.10.2016 неодноразово вносились зміни в преамбулу та в розділ "юридичні адреси" щодо юридичної адреси постачальника.
В подальшому, між позивачем та ПАТ "МОТОР СІЧ" підписано Специфікацію №56 від 31.03.2022  до Договору на поставку продукції №2057/16-Д(УЗ) від 11 січня 2016 року, згідно з якою позивач зобов`язується поставити, а ПАТ "МОТОР СІЧ" прийняти товар на загальну суму 705600,00 грн із ПДВ: Ливарний жаростійкий сплав ЖСЗДК-ВИ ОСТ 190126-85 у загальній кількості 80 кг; Ливарний жаростійкий сплав ВХ4Л-ВИ ОСТ 190126-85.
05.04.2022 на замовлення покупця позивачем (постачальником) оформлений рахунок на оплату №14 від 05 квітня 2022 року щодо товару Ливарний жаростійкий сплав ЖСЗДК-ВИ ОСТ 190126-85 у загальній кількості 80 кг; Ливарний жаростійкий сплав ВХ4Л-ВИ ОСТ 190126-85 на загальну суму 705600,00 грн (разом з ПДВ).
Відвантаження зазначеного вище товару здійснене 05.04.2022, про що уповноваженими представниками сторін підписана видаткова накладна №17 від 05 квітня 2022 року. Повноваження представника покупця підтверджуються Довіреністю Серії АА №117741 від 05.04.2022.
Факт поставки товару підтверджується товарно-транспортною накладною №Р20 від 05.04.2022, відповідно до якої поставка товару здійснювалась перевізником позивача ФОП ОСОБА_1 , що також підтверджено актом надання послуг №15 від 06.04.2022 на суму 7700,00 грн, рахунком на оплату № 15 від 05.04.2022 на суму 7700,00 та платіжним дорученням №15 від 05.04.2022 на суму 7700,00 грн.
За фактом першої події (відвантаження товару) позивачем складено та подано на реєстрацію податкову накладну №2 від 05.04.2022 на суму 677772,00 грн (у тому числі ПДВ - 112962,00 грн) та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За змістом квитанції контролюючого органу від 01.07.2022 реєстрацію вказаної податкової накладної зупинено, відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. У вказаній квитанції зазначено таке: "Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник "D"=4.4412%, "Р"=0".
Позивачем надано до контролюючого органу пояснення №1 від 08.12.2022 щодо податкової накладної №2 від 05.04.2022, що підтверджується повідомленням про подання пояснень №1 від 08.12.2022 та копії документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено та відповідною квитанцією.
Вказані пояснення та повідомлення отримано відповідачем та прийнято до розгляду, що не заперечується сторонами у справі.
Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 15.12.2022 за №7868064/34201977 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2 від 05.04.2022 на загальну суму – 677772,00 грн, в тому числі ПДВ - 112962,00 грн, з підстав ненадання платником податку копій документів: навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. У графі "Додаткова інформація" зазначено: «Відсутні оборотно-сальдові відомості по рахунку 631, 361, 28, акт звірки».
Не погодившись із оскаржуваним рішенням, позивач подав 28.03.2023 скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7868064/34201977 від 15 грудня 2022 року.
Разом із скаргою позивач подав документи, що були подані разом з Повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 08 грудня 2022 року №1, а саме: договір на поставку продукції №2057/16-Д(УЗ) від 11 січня 2016 року; додаткові угоди, які додаються до Договору на поставку продукції №2057/16-Д (УЗ) від 11 січня 2016 року; специфікація №56 від 31 березня 2022 року до договору на поставку продукції №2057/16-Д (УЗ) від 11 січня 2016 року; видаткова накладна №17 від 05 квітня 2022 року; рахунок на оплату №14 від 05 квітня 2022 року; товарно-транспортна накладна №Р20 від 05 квітня 2022 року; договір оренди нежитлового приміщення №01/01-21/1 від 01 січня 2021 року; акт здачі приймання-передачі приміщення згідно з договором оренди нежитлового приміщення №01/01-21/1 від 01 січня 2021 року; Додаткова угода №1 до договору оренди нежитлового приміщення №01/01-21/1 від 01 січня 2021 року від 01 січня 2021 року; платіжне доручення №14 від 31 березня 2022 року; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №10 від 30 квітня 2022 року; акт надання послуг №15 від 06 квітня 2022 року; платіжне доручення №15 від 05 квітня 2022 року; рахунок на оплату №15 від 05 квітня 2022 року; договір про переведення боргу №30-06/1-2020 від 03.03.2022 та додаткова угода №1 від 12.04.2022 до договору про переведення боргу №30-06/1-2020 від 03.03.2022; платіжне доручення №68 від 09 травня 2022 року; платіжне доручення №67 від 09 травня 2022 року; договір поставки №0404-2022-1 від 04 квітня 2022 року; специфікація №1 від 04 квітня 2022 року до Договору поставки №0404-2022-1 від 04 квітня 2022 року; видаткова накладна №30 від 04 квітня 2022 року; рахунок на оплату №31 від 04 квітня 2022 року; довіреність №24 від 04 квітня 2022 року; довіреність Серії АА №117741 від 05 квітня 2022 року; товарно-транспортна накладна №ТН30 від 04 квітня 2022 року; платіжне доручення №79 від 27 червня 2022 року; акт звірки взаємних розрахунків з 01 березня 2022 року по 30 грудня 2022 року із ТОВ 2МСТ ПЛЮС"; Акт звірки взаємних розрахунків з 01 березня 2022 року по 30 грудня 2022 року із ПАТ "МОТОР СІЧ"; Оборотно-сальдова відомість по рахунку 26 за квітень 2022 року; оборотно-сальдова відомість по рахунку 281 за квітень 2022 року; оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за період з 01 березня від 2022 року по 30 грудня 2022 року; оборотно-сальдова відомість по рахунку 3771 за період з 01 березня від 2022 року по 30 грудня 2022 року; оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за лютий 2022 року по квітень 2022 року; прибутковий ордер №1; виробничий звіт №22 з виробництва продукції: ливарний жаростійкий сплав ЖС3ДК-ВИ від 04 квітня 2022 року; свідоцтво про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_1 .
Крім того, до відома Комісії з розблокування податкових накладних та розрахунків-коригування надані пояснення за вих.№1/28-03 від 28.03.2023, відповідно до яких повідомлено, що 05.04.2022 на адресу ПАТ "МОТОР СІЧ" відвантажено Ливарний жаростійкий сплав ЖСЗДК-ВИ ОСТ 190126-85 у загальній кількості 80 кг; Ливарний жаростійкий сплав ВХ4Л-ВИ ОСТ 190126-85 на підставі договору №2057/16-Д(УЗ) від 11.01.2016 (Договір додається, додатки до нього додаються, специфікація додається, рахунок на оплату, видаткова та товарно-транспортна накладні, довіреність на отримання МЦ додаються). Відвантаження здійснювалося зі складу, який орендує підприємство в м. Дніпро, вул. Островського, буд. 26 (договір оренди додається, акт виконаних робіт, ПД на підтвердження оплати складського приміщення додаються). Продукцію доставлено транспортом найнятого перевізника ФО-П Тарасенко Ю. Ю. (рахунок, акт виконаних робіт та ПД про оплату додаються). Керівництвом ПАТ "МОТОР СІЧ" прийнято рішення не здійснювати платежі на підприємства, які знаходяться на окупованих територіях. В зв`язку з тим, що юридична адреса підприємства: м. Старобільськ, вул. Лангемака, 76 - з перших днів вторгнення РФ стала окупованою територією, укладено договір про переведення боргу №30-06/1-2020 від 03.03.2022 та додаткова угода до нього №1 від 12.04.2022, за якими новим кредитором стає ТОВ "МСТ ПЛЮС" і йому будуть здійснюватися оплати за поставлений товар, в свою чергу ТОВ "МСТ ПЛЮС" погасить кредиторську заборгованість перед первісним кредитором ТОВ "МСТ" (копії виписок та ПД додаються). Зазначений товар придбано у ТОВ "ТД "МСТ" (копії договору, специфікації, рахунок, ВН від ТОВ "ТД "МСТ", сертифікату від виробника додаються), передача права власності на товар здійснилась в день відвантаження у складському приміщенні, в м. Дніпро, вул. Островського, 26 (ТОВ "ТД "МСТ" орендує склад в одному приміщенні з нашим підприємством), тому товар не оприбутковувався на склад ТОВ "МСТ", складські документи не оформлялися, товар завантажено на авто працівниками нашого підприємства і він попрямував в м. Запоріжжя на ПАТ "МОТОР СІЧ". Розрахунки за товар не проведені, так як є відтермінування платежу за умовами специфікації. Розрахунки за договором переведення боргу ведуться на рахунку 3771 (ОСВ додається), також додаються ОСВ по рахунках 281, 361, 631.
За результатами розгляду скарги Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято Рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №32045/34201977/2 від 04.04.2023 року, яким залишено скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Скориставшись правом на оскарження рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Рівненській області №7868064/34201977 від 15 грудня 2022 року про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорюване у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень - Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, не ґрунтується на вимогах законодавства та фактичних обставинах, що свідчить про неправомірність такого рішення.
Зважаючи на відсутність підстав для відмови у реєстрації податкової накладної позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати спірну податкову накладну датою її фактичного подання до органу ДПС.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до підпункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 за № 1246, із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок № 1246), а також Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затвердженого Постановою КМУ від 16.10.2014, із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок № 569).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Пунктом 17 Порядку № 1246 визначено, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. Так, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати:
1) порядковий номер та дату складення податкової накладної;
2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної;
3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію та податкової накладної.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 за № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.
Відповідно до п. 3 вказаного Порядку податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;
3) одночасно виконуються такі умови:
загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;
4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.
Відповідно до п. 5 Порядку платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Додатком 1 до Порядку № 1165 установлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Кодексу.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Кодексу, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Кодексу.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному вебсайті ДПС.
Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком (пункт 26 Порядку № 1165).
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення (абз.8 пункту 40 Порядку 1165).
У додатку 4 до Порядку № 1165 зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з п. п. 10, 11 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті ПК України зупинено у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 за № 520 (далі за текстом - Порядок № 520).
Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3).
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7).
Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
З наведеного слідує, що виключного переліку документів, які надаються на підтвердження господарської операції, не встановлено.
Проте рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Судом установлено, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, з посиланнями на вимоги п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, зазначено, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Проте до матеріалів справи Головним управлінням ДПС у Рівненській області не надано рішення про відповідність ТОВ "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ" критеріям ризиковості платника на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
В апеляційній скарзі Головне управлінням ДПС у Рівненській області зазначає лише про те, що ТОВ "МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ" внесене до Журналу ризикових платників податків 02.06.2022.
Водночас, зупиняючи реєстрацію спірної податкової накладної, контролюючий орган не визначив, які конкретно документи позивачу слід подати для усунення сумнівів щодо правомірності складення податкової накладної № 2 від 05.04.2022 та прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН.
Колегія суддів звертає увагу, що Верховним Судом у постанові від 07 травня 2020 року у справі № 300/183/19 викладено висновок щодо застосування норм статей 9, 77, 80 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якого предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної, натомість відповідач має це спростовувати на підтвердження правильності свого рішення із наведенням обґрунтованих доводів, чому надані позивачем документи не були достатніми для реєстрації податкової накладної.
Судом установлено, що позивачем надано до контролюючого органу пояснення №1 від 08.12.2022 щодо податкової накладної №2 від 05.04.2022.
До наданих пояснень від 08.12.2022 позивач долучив копії 24 документів на підтвердження дійсності операції, а саме: договір на поставку продукції №2057/16-Д (УЗ) від 11 січня 2016 року; додаткові угоди, які додаються до Договору на поставку продукції №2057/16-Д (УЗ) від 11 січня 2016 року; специфікація №56 від 31.03.2022 до Договору на поставку продукції №2057/16-Д (УЗ) від 11 січня 2016 року; рахунок на оплату №14 від 05 квітня 2022 року; видаткова накладна №17 від 05 квітня 2022 року; довіреність Серії АА №117741 від 05 квітня 2022 року; товарно-транспортна накладна №Р20 від 05 квітня 2022 року; договір оренди нежитлового приміщення №01/01-21/1 від 01 січня 2021 року; додаткова угода №1 до договору оренди нежитлового приміщення №01/01-21/1 від 01 січня 2021 року; платіжне доручення №14 від 31 березня 2022 року; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №10 від 30 квітня 2022 року; акт надання послуг №15 від 06 квітня 2022 року; платіжне доручення №15 від 05 квітня 2022 року; договір про переведення боргу №30-06/1-2020 від 03.03.2022; платіжне доручення №68 від 9 травня 2022 року; платіжне доручення №67 від 9 травня 2022 року; договір поставки №0404-21 від 04.04.2021 року; специфікація №1 від 04.04.2022 року; видаткова накладна №30 від 04.04.2022 року; рахунок на оплату №31 від 04.04.2022 року; довіреність на отримання МЦ №24 від 04.04.2022; товарно-транспортна накладна №ТН30 від 04.04.2022; платіжне доручення на часткову оплату товару №79 від 27.06.2022.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за відсутності конкретного переліку документів, що мав визначити відповідач, формуючи вимогу про підтвердження обставини, з якими він пов`язував можливість реєстрації податкової накладної, поданої позивачем, наведені вище докази цілком спростовують висновки відповідача про відмову у реєстрації поданої податкової накладної.
Факт поставки товару зумовлював обов`язок позивача в силу вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201, пункту 201.7 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України сформувати та направити для реєстрації податкову накладну, тобто за правилом “першої події”, що в даному випадку і було виконано позивачем шляхом подання податкової накладної №2 від 05.04.2022 для реєстрації в ЄРПН.
Документи, які підтверджують підстави складення податкової накладної №2 від 05.04.2022, подані позивачем разом із поясненнями до контролюючого органу.
Так, позивачем надано до контролюючого органу, серед іншого, копію видаткової накладної №17 від 05 квітня 2022 року.
Податкова накладна № 2 від 05.04.2022 відповідає вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що контролюючий орган не заперечує.
Приймаючи оскаржуване рішення, Комісія ГУ ДПС, як підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, зазначила про «ненадання платником податку копій документів: навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. У графі "Додаткова інформація" зазначено: «Відсутні оборотно-сальдові відомості по рахунку 631, 361, 28, акт звірки».
Проте колегія суддів наголошує, що зазначені документи не є документами, які підтверджують здійснення господарської операції, щодо якої ТОВ «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ» складено податкову накладну № 2 від 05.04.2022, не впливає на факт виникнення у позивача податкового зобов`язання з ПДВ після поставки товару контрагенту, на підтвердження чого до контролюючого органу надано копію видаткової накладної №17 від 05 квітня 2022 року.
Так, оборотно-сальдова відомість - один із стандартних звітів, який містить для кожного розрахунку залишки на початок та кінець періоду та обробки за дебетом і кредитом за обраний період, тобто не є первинним документом у розумінні ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Акт звірки розрахунків - це документ, який не є первинним документом, відображає перелік документів про відвантаження товарів та про їх оплату, тобто цей документ відноситься до облікових (звітних) регістрів, підтверджуючих правильність розрахунків між підприємствами.
В межах спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операції поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18, від 7 грудня 2022 року у справі № 500/2237/20.
Колегія суддів зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 04.12.2018 у справі №821/1173/17, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі №816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19.
Отже, контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації спірної податкової накладної.
За встановлених обставин справи колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7868064/34201977 від 15 грудня 2022 року, а тому позовні вимоги в частині визнання такого рішення протиправним та його скасування підлягають задоволенню.
Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність захисту прав позивача шляхом покладення на ДПС України обов`язку зареєструвати податкову накладну № 2 від 05.04.2022, складену ТОВ «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ», суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
За приписами пункту 19 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 1246 датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
У контексті наведеного колегією суддів ураховується, що відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки.
Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіального органу, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.
Тобто адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. 
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 826/17220/17.
Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).
Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Разом з тим спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Така правова позиція сформована у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 у справі № 2340/3933/18, від 16 вересня 2015 у справі № 21-1465а15 та від 02 лютого 2016 у справі № 804/14800/14.
Колегія суддів наголошує, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) у справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".
З урахуванням того, що відмова у реєстрації податкової накладної визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається, колегія суддів уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 05.04.2022, складену ТОВ «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ», датою її фактичного подання.
Твердження ГУ ДПС у Рівненській області про те, що судом першої інстанції у рішенні неправомірно зобов`язано ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної позивача з посиланням на передчасність, є безпідставним та таким, що спростовується наведеним.
Зазначені висновки щодо правозастосування у спірних відносинах узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20, від 27.10.2022 у справі № 360/3253/20, від 25.11.2022 у справі № 320/3484/21.
Отже доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі № 520/15920/23 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	Л.В. Курило    В.Б. Русанова