Справа № 363/893/24                                                                           Суддя в суді першої інст. - Лукач О.П.
Провадження № 33/824/3585/2024                                                    Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
            15 липня 2024 року                                                                                           м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
 
за участю:
адвоката - Грушки В.І.,
 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Грушки В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 8 травня 2024 року, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинене за таких обставин.   
18.02.2024 о 05:33 у м. Вишгород по вул. Набережна, 24, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «KIACEED», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Огляд водія на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «DRAGER Alcotest 6829 ARHK-0180», у присутності двох свідків та із застосуванням відеофіксації. Результат тесту позитивний - 1,34‰, що, на місці, не заперечувалося водієм ОСОБА_1 . Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із частиною першою статті 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Грушка В.І., оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить: постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 8 травня 2024 року по справі №363/893/24 скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зважає на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи даним.
Зокрема, вказує на те, що ОСОБА_1 після проведення поліцейським огляду на місці з використанням спеціальних засобів і його незгодою з результатами такого огляду, не направлявся на огляд до лікаря закладу охорони здоров`я, хоча в матеріалах справи міститься оригінал направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Вишгородської ЦРЛ. 
Також, звертає увагу, що матеріали справи містять відеозаписи різних камер одного часового проміжку і на них не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений поліцейськими, та проходив огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Зазначає, що прилад Drager Alcotest 6820 ARHK-0180, яким ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, останнє калібрування проходив лише 23 лютого 2023 року, а відповідно до Інструкції повинен походити калібрування кожні 6 місяців.
Вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги той факт, що портативний прилад Drager Alcotest 6820 ARHK-0180 вказував, що температура повітря на момент приведення ОСОБА_1 тесту складала +14 градусів по Цельсію, тоді як згідно інформації Українського Гідрометеорологічного Центру за оперативними даними метеорологічної станції Вишгород, температура повітря з 05 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. 18 лютого 2024 року була +2.8 градусів тепла (невідповідність у 5-ть разів).  
            Окрім цього, звертає увагу, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу не був відсторонений від керування транспортним засобом, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.  
Заслухавши доповідь судді, думку захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №017955 від 18.02.2024 року (а.с.1); результатом технічного приладу «Драгер», згідно якого результат 1,34 ‰, дата проведення - 18.02.2024 року, останнє калібрування приладу 23.02.2023 (а.с.2); актом огляду, з якого вбачається, що ОСОБА_1 з результатом огляду погодився (а.с.3); поясненнями свідків (а.с. 4-5); диском з відеозаписом з нагрудної камери, на якому зафіксовано, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 (а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1    ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд відхиляє доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки роздруківка результатів технічного приладу «Драгер» та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів містить його підпис. Крім цього, спростувати результати огляду на місці зупинки транспортного засобу можливо лише шляхом проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, однак таким правом ОСОБА_1 не скористався.
Доводи захисника про не безперервність відеозапису з нагрудної камери поліцейських, як на підставу сумніву в їх повноті та достовірності, оскільки не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений поліцейськими для проходження огляду на стан сп`яніння, є не обґрунтованими, оскільки, на наявному відеозаписі зафіксовані всі обставини, що являють собою склад правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 с. 130 КУпАП та його вину: зупинення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, не заперечення ним та його погодження з результатами огляду, не бажання спростувати їх в закладі охорони здоров`я. Цим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано визнання ОСОБА_1 результатів огляду в присутності двох свідків та відмова їхати для огляду до закладу охорони здоров`я. Вказане також підтверджується направленням на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, що власноручно підписане ОСОБА_1 .
Апеляційний суд критично ставиться до доводів за яких захисник вказує на недопустимість як доказу результатів приладу Драгер, з огляду на те, що міжкалібровочний інтервал приладу "Alcotest 6820" відповідно до інструкції з експлуатації, становить 12 місяців, і оскільки в даному випадку останнє калібрування було проведене 23.02.2023 року, такий інтервал порушений не був. Періодичність повірки вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від        13 жовтня 2016 року № 1747 "Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, за категоріями", який зареєстровано у Міністерстві юстиції України за №1417/29547 від 1 листопада       2016 року, і становить 1 рік.        
Та обставина, що матеріали справи не містять даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем не може вказувати на незаконність чи хибність висновків судді про доведеність керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дані про відсторонення особи від керування транспортним засобом не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші обставини, на які посилається заявник, що зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.
Суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Грушки В.І. в інтересах                                 ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 8 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  А.М. Дрига