ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 липня 2024 року           справа №200/7524/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєв Е.Г., Геращенко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі № 200/7524/23 (головуючий І інстанції  Галатіна О.О.) за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною, стягнення заборгованості з пенсійних виплат, -  

                                                              У С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просив суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії у розмірі 51001,94 гривень; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії у розмірі 51001,94 гривень з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому було призначено з 16.07.2022 року довічно. 24.08.2022 року він отримав пенсію у розмірі 30731,94 гривень. А вже у вересні 2022 року, тобто починаючи з 24.09.2022 по 30.04.2023 року він не отримував пенсії. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до відповідача та отримав відповідь наступного змісту: “На підставі заяви №1536 від 16.07.2022 Вам було призначено пенсію за віком з 16.07.2022 року. У серпні 2022 року кошти в місячному розмірі та доплата за період з 16.07.2022 по 31.07.2022 року у сумі 30731,94 грн виплачені Вам шляхом включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі ПАТ КБ “Приватбанк”. Після проведеної Головним управлінням перевірки правильності зарахування пільгового стажу роботи встановлено, що право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за заявою від 16.07.2022 року у Вас відсутнє та винесено рішення про відмову у призначенні пенсії № 052530003406 від 25.10.2022. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 по справі № 200/4707/22 зобов`язано поновити Вам нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022, з зарахуванням періоду роботи з 16.11.2016 по 06.07.2022 до пільгового стажу за Списками передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 та постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, який дає право на пенсію за п.1 ч.1 та ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV, та з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до довідки ДВГС Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №05/7-588 від 01.06.2022. Головним управлінням в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано постанову суду та поновлено Вам нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022 року. Починаючи з травня 2023 року виплата пенсії Вам проводиться шляхом нарахування місячного розміру пенсії та включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі ПАТ КБ “Приватбанк”. Нарахована доплата згідно постанови суду за період з 16.07.2022 по 30.04.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 114458,06 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу”. 
Позивач вказує на те, що 24.08.2022 року Відповідач сплатив йому 20270 гривень та 10461,94 гривень, 24.11.2022 року Відповідач сплатив 114458,06 гривень.
Зазначає, що загалом Відповідач сплатив йому 145190 гривень.
Крім того, була додана довідка, з якої вбачається, що загальна сума до виплати має бути - 196191.94 гривень. 
Вказує, що таким чином, Відповідач має перед позивачем заборгованість з виплати пенсії у розмірі 51001,94 грн., і невиплата цієї суми є протиправною, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі № 200/7524/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області утримання надміру виплачених сум пенсій від 31 липня 2023 року №052530003406. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсійні виплати з 16.07.2022 року (дата призначення пенсії) по 01.10.2022 року (дата припинення пенсійних виплат). В задоволенні інших позовних вимог – відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обґрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. 
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.               
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах призначену відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 16 липня 2022 року. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року по справі №200/4707/22 адміністративний позов ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 052530003406 від 25.10.2022 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області врахувати увесь страховий стаж ОСОБА_1  до 16.07.2022.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області врахувати заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, для обчислення пенсії. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області  поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1  з 24.09.2022, а також відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058 нарахувати та виплатити суми пенсії, не отримані з вини Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1  з 01.02.2022.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1  в розмірі 992,40 гривень.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області   на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 р. у справі № 200/4707/22 – задоволено частково. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 р. у справі № 200/4707/22 - скасовано.
Прийнято нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1   пенсії з 01.10.2022 року, 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області   № 052530003406 від 25.10.2022 про відмову у призначенні пенсії; 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити ОСОБА_1   нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022, з зарахуванням періоду роботи з 16.11.2016 по 06.07.2022 до пільгового стажу за Списками передбаченими Постановою КМУ від 31.03.1994 №202 та постановою КМУ від 24.06.2016 № 461, який дає право на пенсію за п.1 ч.1 та ч.3 ст.114 Закону № 1058, та з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до довідки ДВГС Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №05/7-588 від 01.06.22. Вирішено питання судових витрат.
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.08.2023 за №16215-14815/І-02/8-0500/23 на звернення позивача на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України від 26.07.2023 № ВЕБ-28000-Ф-С-23-169426 , яке зареєстровано за вх. № 14815/І-0500-23, вбачається, що на підставі заяви №1536 від 16.07.2022 Позивачу було призначено пенсію за віком з 16.07.2022 року. 
У серпні 2022 року кошти в місячному розмірі та доплата за період з 16.07.2022 по 31.07.2022 року у сумі 30731,94 грн виплачені позивачу шляхом включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі ПАТ КБ “Приватбанк”. 
Після проведеної Головним управлінням перевірки правильності зарахування пільгового стажу роботи встановлено, що право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №  1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за заявою від 16.07.2022 року у позивача відсутнє та винесено рішення про відмову у призначенні пенсії № 052530003406 від 25.10.2022. 
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 по справі № 200/4707/22 зобов`язано поновити нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022, з зарахуванням періоду роботи з 16.11.2016 по 06.07.2022 до пільгового стажу за Списками передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 та постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, який дає право на пенсію за п.1 ч.1 та ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV, та з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до довідки ДВГС Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №05/7-588 від 01.06.2022. 
Головним управлінням в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано постанову суду та поновлено нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022 року.
Починаючи з травня 2023 року виплата пенсії позивачу проводиться шляхом нарахування місячного розміру пенсії та включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі ПАТ КБ “Приватбанк”.
Нарахована доплата згідно постанови суду за період з 16.07.2022 по 30.04.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 114458,06 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.
Відповідно до довідки щодо суми нарахованої заборгованості ОСОБА_1 за період з 16.07.2022 по 30.04.2023 на виконання рішення суду вбачається, що:
-          розмір призначеної пенсії за вказаний період становить - 196191.94 грн;
-          розмір пенсії нарахований (включаючи індексацію) з жовтня 2022 року по квітень 2023 року – 145190,00 грн;
-          розмір пенсії фактично виплачений за липень та серпень 2022 року - 30731.94 грн;
-          у розділі “Різниця” утримано сумму у розмірі 30731.94 грн (за липень та серпень 2022 року) та загальна сума різниці становить - 114458.06 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року по справі №200/4707/22 та Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року встановлено, що 16.07.2022 позивач звернувся за допомогою сервісу веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України до Головного управління із заявою №1536 про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058). 
Заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 “Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України”, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961. Страховий стаж позивачу враховано по 06.07.2022, який складає 29 років 8 місяців 22 дні, пільговий стаж роботи відповідно до частини 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 (далі – Постанова №202) – 25 років 3 місяці 28 днів, коефіцієнт стажу – 0,54667. 
Пенсія обчислена відповідно заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.06.2022, яка складає 37454,79 грн. (10846,37 грн.- показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2019 – 2021 роки х 3,45321 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). 
Розмір пенсії з 16.07.2022 складав 20270,00 грн. Пенсія у розмірі 20270,00 грн. 
Позивачу у серпні 2022 року пенсія виплачена разом з боргом за період з 16.07.2022 по 31.07.2022 у сумі 10461,94 грн.
24.11.2022 року Відповідач сплатив ОСОБА_1 - 114458,06 грн.
Загальна сума сплаченого боргу з пенсійних виплат становить – 145190,00 грн (114458,06 + 10461.94 + 20270,00).
Вищезазначене підтверджується скринами зарахування на банківський рахунок позивача, та сторонами не заперечується.
Відповідно до рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 31 липня 2023року №052530003406 вбачається, що розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і одержує пенсію за віком в розмірі 20930 грн 00 коп. на місяць, установлено, що при повторному перегляді пенсійної справи Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області виникла переплата пенсії в сумі 30731 грн 94 коп. за період з 16.07.2022 по 31.08.2022. 
ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі — Закону) на підставі заяви № 1536 від 16.07.2022. Розмір пенсії склав 20270 грн 00 коп. 
Виплата пенсії розпочата з серпня 2022. 
26.10.2022 на підставі листів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі — Головне управління) від 05.08.2022 №0500-1605-9/48627 та від 06.10.2022 №0500-1605-9/60179, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області було повторно розглянуто документи ОСОБА_1 . 
Внаслідок чого винесено рішення про відмову в призначенні пенсії №3679/03-16 та припинено виплату пенсії з жовтня 2022. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2022 №200/4707/22 (далі - рішення суду від 28.11.2022) та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 №200/4707/22 (далі — постанова суду від 12.04.2023) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022, з зарахуванням періоду роботи з 16.11.2016 по 06.07.2022 до пільгового стажу за Списками передбаченими Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 та постановою КМУ від 24.06.2016 №461, який дає право на пенсію за п.1 ч.1 та ч.3 ст.114 Закону України №1058, та з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до довідки ДВГС Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №05/7-588 від 01.06.2022. 
На виконання рішення суду від 28.11.2022 та постанови суду від 12.04.2023 Головним управлінням було поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2022. 
Сума доплати за рішенням суду за період з 01.10.2022 по 30.04.2023 склала 145190 грн 00 коп. Водночас зазначаємо, що по пенсійні справі №052530003406 ОСОБА_1 наявна переплата пенсії за період з 16.07.2022 по 31.08.2022 у сумі 30731 грн 94 коп. 
Для упорядкування боргу за рішенням суду, з урахуванням виплачених, сума доплати за рішенням суду від 28.11.2022 та постанови суду від 12.04.2023 за період з 01.10.2022 по 31.08.2023 буде зменшена на суму переплати і складатиме 114458 грн 06 коп. 
Таким чином, переплата пенсії по пенсійній справі ОСОБА_3 за період з 16.07.2023 по 31.08.2023 в сумі 30731 грн 94 коп. підлягає утриманню за рахунок зменшення доплати за рішенням суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.
Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а   також   у     старості   та   в   інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок   страхових   внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Стаття 46 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
З аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що питання поновлення виплати пенсії належить до виключної компетенції територіального органу Пенсійного фонду шляхом прийняття відповідного рішення.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Конституційне поняття “Закон України”, на відміну від поняття “законодавство України”, не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.
Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 03 травня 2018 року   за результатами розгляду зразкової справи№ 805/402/18, правові висновки якого суд має враховувати при прийнятті рішення (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України). 
Окрім визначеного, суд звертає увагу на наступне. За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні в справі “Пічкур проти України”, яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення суд зазначив, що наведених вище міркувань Європейському суду з прав людини достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечено без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні від 08 липня 2004 року “Ілашку та інші проти Молдови та Росії”, ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем “Молдавської Республіки Придністров`я”. Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.
Як вже зазначалось судом вище, рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах “Пічкур проти України”, “Ілашку та інші проти Молдови та Росії” як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлено, що позивачу було призначено пенсію за віком з 16.07.2022 року, відповідно до його заяви про призначення пенсії. 
У серпні 2022 року кошти в місячному розмірі та доплата за період з 16.07.2022 по 31.07.2022 року у сумі 30731,94 грн виплачені Позивачу шляхом включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі ПАТ КБ “Приватбанк”.
26.10.2022 на підставі листів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі — Головне управління) від 05.08.2022 №0500-1605-9/48627 та від 06.10.2022 №0500-1605-9/60179, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області було повторно розглянуто документи ОСОБА_1 . 
Внаслідок чого винесено рішення про відмову в призначенні пенсії та припинено виплату пенсії з жовтня 2022. 
Суд вважає за необхідне зауважити, що предметом спору у справі №200/4707/22 є протиправність дій Відповідача щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , зарахування певного періоду його роботи до пільгового стажу, та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області   №052530003406 від 25.10.2022 про відмову у призначенні пенсії, на підставі якого було припинено виплати пенсії ОСОБА_1 .
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області   на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 р. у справі № 200/4707/22 – задоволено частково. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 р. у справі № 200/4707/22 - скасовано.
Прийнято нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1   пенсії з 01.10.2022 року, 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області   №052530003406 від 25.10.2022 про відмову у призначенні пенсії; 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити ОСОБА_1   нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022, з зарахуванням періоду роботи з 16.11.2016 по 06.07.2022 до пільгового стажу за Списками передбаченими Постановою КМУ від 31.03.1994 №202 та постановою КМУ від 24.06.2016 № 461, який дає право на пенсію за п.1 ч.1 та ч.3 ст.114 Закону № 1058, та з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до довідки ДВГС Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №05/7-588 від 01.06.22.
На виконання рішення суду від 28.11.2022 та постанови суду від 12.04.2023 Головним управлінням було поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2022. 
Відповідно до рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 31 липня 2023року №052530003406 вбачається, що розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і одержує пенсію за віком в розмірі 20930 грн 00 коп. на місяць, установлено, що при повторному перегляді пенсійної справи Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області виникла переплата пенсії в сумі 30731 грн 94 коп. за період з 16.07.2022 по 31.08.2022. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі — Закону) на підставі заяви № 1536 від 16.07.2022. Розмір пенсії склав 20270 грн 00 коп. Виплата пенсії розпочата з серпня 2022. 26.10.2022 на підставі листів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі — Головне управління) від 05.08.2022 №0500-1605-9/48627 та від 06.10.2022 №0500-1605-9/60179, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області було повторно розглянуто документи ОСОБА_1 . Внаслідок чого винесено рішення про відмову в призначенні пенсії №3679/03-16 та припинено виплату пенсії з жовтня 2022. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2022 №200/4707/22 (далі - рішення суду від 28.11.2022) та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 №200/4707/22 (далі — постанова суду від 12.04.2023) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022, з зарахуванням періоду роботи з 16.11.2016 по 06.07.2022 до пільгового стажу за Списками передбаченими Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 та постановою КМУ від 24.06.2016 №461, який дає право на пенсію за п.1 ч.1 та ч.3 ст.114 Закону України №1058, та з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до довідки ДВГС Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №05/7-588 від 01.06.2022. На виконання рішення суду від 28.11.2022 та постанови суду від 12.04.2023 Головним управлінням було поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2022. Сума доплати за рішенням суду за період з 01.10.2022 по 30.04.2023 склала 145190 грн 00 коп. Водночас зазначаємо, що по пенсійні справі №052530003406 ОСОБА_1 наявна переплата пенсії за період з 16.07.2022 по 31.08.2022 у сумі 30731 грн 94 коп. Для упорядкування боргу за рішенням суду, з урахуванням виплачених, сума доплати за рішенням суду від 28.11.2022 та постанови суду від 12.04.2023 за період з 01.10.2022 по 31.08.2023 буде зменшена на суму переплати і складатиме 114458 грн 06 коп. Таким чином, переплата пенсії по пенсійній справі ОСОБА_3 за період з 16.07.2023 по 31.08.2023 в сумі 30731 грн 94 коп. підлягає утриманню за рахунок зменшення доплати за рішенням суду.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 набув право на пенсію за віком на пільгових умовах, що призначена йому з 16.07.2022 року (з дати звернення до Пенсійного фонду).
Стаття 46 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що утримання суми пенсії по пенсійній справі ОСОБА_1 за період з 16.07.2023 по 31.08.2023, було здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058-IV, а з точки зору положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.
Згідно з частиною 2   статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього   Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень
Позовні вимоги Позивача про визнання бездільності Відповідача протиправними, задоволенню не підлягають, оскільки у спірних правовідносинах належним та повним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення, через те, що самі по собі дії відповідача не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків, тобто, не впливають на обсяг прав та інтересів позивача, адже правові наслідки в даному випадку має рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31 липня 2023 року №052530003406.
Зважаючи на вищенаведене, враховуючи наявність Рішення відповідача про утримання надміру виплачених сум пенсії, суд вважає ефективним способом захисту порушеного права Позивача визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області утримання надміру виплачених сум пенсій від 31 липня 2023 року №052530003406.
Протиправність дій (бездіяльності) Відповідача, суд вбачає в контексті спірного рішення.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсійні виплати з 16.07.2022 року (дата призначення пенсії) по 01.10.2022 року (дата припинення пенсійних виплат).
Щодо позовних вимог в частині проведення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає наступне.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані  Законом № 2050-ІІІ  та Порядком № 159.
Згідно з нормами статей  1,  2 Закону № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому  Законі  слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
У відповідності до  статті 3 Закону № 2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
За приписами  статті 4 Закону № 2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Згідно з п. 3 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо).
Основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої  статтею 2 Закону № 2050-ІІІ  та Порядком № 129, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 200/11292/19-а дійшов правового висновку про те, що системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачу не був нарахований та виплачений дохід у вигляді пенсійних виплат, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати є передчасними, а відтак правові підстави для їх задоволення відсутні.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.    
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі № 200/7524/23 - залишити без задоволення.                           
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі № 200/7524/23 - залишити без змін.                              
Повне судове рішення складено 04 липня 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     І.В. Геращенко

                                                                                                              Е.Г. Казначеєв