ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 вересня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/2149/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року (головуючий суддя Бойченко Ю.П.) 
у справі №280/2149/24
за позовом Військової частини НОМЕР_1 
до ОСОБА_1 
про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, - 

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , в якій позивач просив стягнути з відповідача безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 63552,18 грн. під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.
Також позивач просив розстрочити сплату судового збору у зв`язку із не надходженням коштів на його сплату.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.03.2024 у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про розстрочення сплати судового збору  відмовлено; позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії цієї ухвали суду шляхом надання документу про сплату судового збору. 
На виконання вимог суду позивачем судовий збір сплачено та визначені судом в ухвалі від 18.03.2024 недоліки позову усунуто.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2024 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху з тих підстав, що до позову додано докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, які направлені не за місцем проживання відповідача.
Суд виходив з того, що позивачем зазначено місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 . В той же час, відповідно до листа-відповіді Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб (вх. від 11.04.2024 № 17151) станом на теперішній час місце проживання ОСОБА_1 в м. Запоріжжі не зареєстровано. 
Цією ухвалою встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали шляхом  надання до суду позовної заяви (у новій редакції), в якій слід зазначити місце проживання відповідача, з урахуванням з`ясованих судом обставин; докази надіслання відповідачу за його місцем проживання листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів.
18.04.2024 військова частина НОМЕР_1 направила суду заяву про усунення недоліків, в якій послалась на неможливість дізнатися теперішнє місце проживання або перебування відповідача і зазначила, що копію позовної заяви з додатками направлено за останньою відомою адресою реєстрації ОСОБА_1 .
Згідно отриманої від ІНФОРМАЦІЯ_1 інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), військовою частиною НОМЕР_1 надіслано на вказану адресу уточнену позовну заяву із зазначенням задекларованого місця проживання ОСОБА_1 . 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року адміністративний позов повернуто на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем всупереч вимог п. 2 ч. 5 ст. 160, ч. 2 ст. 161 КАС України у позові не зазначено зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування відповідача та не додано до позовної заяви доказів надіслання відповідачу за його місцем проживання листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів, а доказів того, що адреса відповідача є адресою фактичного місця проживання останнього, позивачем не надано.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 23.04.2024, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скаржник зазначає, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху позивачем надано уточнену позовну заяву із зазначенням останньої відомої адреси проживання відповідача та докази надсилання  листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів на відому позивачу адресу проживання відповідача. Скаржник вказує, що вчинив всі залежні від нього дії для з`ясування актуальної інформації щодо фактичного місця проживання (перебування) відповідача, однак ці доводи судом першої інстанції проігноровано, хоча за вказаних обставин суд мав застосувати положення частини 7 статті 171 КАС України та відкрити провадження у справі. Також скаржник посилається на правову позицію Верховного  Суду в постанові від 05.10.2023 у справі №200/3924/22, де Верховний Суд наголосив, що при застосуванні процесуальної норми суд має керуватися принципом розумності, відповідно до якого застосування цих норм має бути спрямованим на досягнення легітимної мети, уникаючи надмірного формалізму, що може порушувати право особи на доступ до суду.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно з частиною 2 статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
За правилами частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, в тому числі, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу (пп.3). 
Статтею 160 КАС України встановлені вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а статтею 161 КАС України визначено документи, що додаються до позовної заяви.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Приписами ч. 2 ст. 161 КАС України також передбачено, що у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В даному випадку суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, застосував положення п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України та зазначив, що позивачем всупереч вимог п. 2 ч. 5 ст. 160, ч. 2 ст. 161 КАС України у позові не зазначено зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування відповідача та не додано до позовної заяви доказів надіслання відповідачу за його місцем проживання листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.
У поданій суду 11.03.2024 позовній заяві позивачем зазначено місце проживання відповідача: АДРЕСА_3 .
Судом першої інстанції направлений запит до Єдиного державного демографічного реєстру і отримано відповідь №496660 від 18.03.2024, згідно якої адресою реєстрації ОСОБА_1 до 04.01.2022 є АДРЕСА_4 (а.с.27). Інформації щодо актуального місця реєстрації (проживання) ОСОБА_1 вказана відповідь не місить.
Також відповідно до листа-відповіді Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб (вх. від 11.04.2024 №17151) судом встановлено, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , з 27.07.2010 по 04.01.2022. Станом на теперішній час місце проживання ОСОБА_1 в м. Запоріжжі не зареєстровано (а.с.42).
Вказані, встановлені судом першої інстанції обставини, стали підставою для залишення позовної зави без руху ухвалою суд від 16.04.2024. 
В свою чергу, позивачем  задля отримання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 направлявся запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.03.2024 № 1772/3514 та отримано відповідь від 25.03.2024 №1387/765, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_2 , за якою і направлено уточнену позовну заяву, докази чого подано суду першої інстанції.  
При цьому у поданій 18.04.2024 суду першої інстанції заяві про усуненні недоліків позовної заяви скаржник зазначив, що не має іншої можливості встановити актуальне місце проживання відповідача, оскільки засоби зв`язку з ним невідомі, а копія позовної заяви з доданими до неї документами надіслана на останню відому адресу реєстрації особи.
Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції про невиконання позивачем вимог ч.2 ст.161 КАС України безпідставними.
За приписами ч.3 ст. 171 КАС України, якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу (ч.5 ст.171 КАС України).
Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється у порядку, визначеному статтею 130 цього Кодексу (ч. 7 ст.171 КАС України).
За такого правового регулювання суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку у суду першої інстанції не було правових підстав для повторного залишення позовної заяви без руху після усунення позивачем визначених ухвалою суду від 18.03.2024 недоліків (сплата судового збору).
Суд першої інстанції мав застосувати положення ч.7 ст.171 КАС України, оскільки  можливі способи з`ясування актуальної адреси проживання відповідача позивачем були вичерпані і вказані вище обставини не могли бути підставою для повернення позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.
З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає прийнятним врахування скаржником правової позиції Верховного Суду у постанові від 05.10.2023 у справі №200/3924/22, де Верховний Суд зазначив, що аналіз чинних положень КАС України дає підстави для висновку, що суд наділений ширшими повноваженнями, ніж, зокрема, сторона позивача (у тому числі суб`єкт владних повноважень) щодо повідомлення іншого учасника справи про подання до суду позовної заяви стосовно нього, в тому числі шляхом виклику і повідомлення сторін про розгляд справи, судові засідання тощо.
Так, окрім направлення викликів-повідомлень засобами поштового зв`язку чи за допомогою електронної пошти (у разі відсутності в учасника процесу Електронного кабінету у підсистемі «Електронний Суд»), суд має процесуальну можливість публікувати оголошення на веб-порталі судової влади України. Порядок здійснення таких публікацій визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 26.09.2023 у справі №200/4381/22.
Верховний Суд також звернув увагу на положення частин третьої, сьомої статті 171 КАС України і, крім того, зазначив, що з частини шостої цієї статті слідує, що суд має процесуальну можливість користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.
За позицією Верховного Суду ненадання позивачем (суб`єктом владних повноважень) доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів з поважних причин, зокрема, у зв`язку з перебуванням відповідача на тимчасово окупованій території, за наявної можливості у суду застосовувати, визначені процесуальним законом засоби комунікації, не може позбавляти права позивача на подання адміністративного позову та обмежувати, у цьому випадку, його право на звернення до суду.
Застосовуючи процесуальні норми, суд має керуватися принципом розумності відповідно до якого застосування цих норм має бути спрямованим на досягнення легітимної мети, уникаючи надмірного формалізму, що може порушувати право особи на доступ до суду.
З огляду на викладене, виходячи в фактичних обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала про повернення позовної заяви винесена судом першої інстанції без наявних на той підстав, тому відповідно до ст.320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 320, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі №280/2149/24 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко