ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2024 року
м. Київ
справа № 215/4658/22
провадження № 61-2496св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року у складі судді Камбул М. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 
2024 року у складі колегії суддів: Корчистої О. І., Агєєва О. В., Кішкіної І. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У листопаді 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради (далі - виконавчий комітет) про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. 
2.           Позов  ОСОБА_1  обґрунтований, тим що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживав один.
3.           Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої увійшов об`єкт нерухомого майна - 2/3 частки житлового будинку з господарськими спорудами.
4.           21 вересня 2021 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що складено відповідну постанову.
5.           Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом встановлено, що власником вказаного житлового будинку на підставі дубліката договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, виданого 26 листопада 2021 року ОСОБА_3 державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької філії державного нотаріального архіву 
в Дніпропетровській області, зареєстровано в реєстрі № 289, замість втраченого договору, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Гонтаренко Л. А. 06 жовтня 
1961 року, зареєстрованого в реєстрі № 1-6155, є ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 14 січня 
2008 року, серія НОМЕР_1 та довідкою відділу реєстрації 
від 05 листопада 2021 року № 9015.
6.           Позивач стверджував, що вказаний будинок є спільним майном подружжя, оскільки придбаний під час шлюбу ОСОБА_4 та 
ОСОБА_5 , який зареєстровано 03 січня 1953 року, а частки подружжя у праві власності на будинок є рівними (по частці за кожним).
7.            ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та спадкоємцями після його смерті були дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_6 , які спадщину прийняли, але не оформили своїх спадкових прав, тобто кожен з них успадкував після смерті ОСОБА_5 по 1/6 частці у праві власності на будинок.
8.           Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрилася спадщина на належні їй за життя 2/3 частки житлового будинку (1/2 + 1/6), а нотаріусом було встановлено, що спадкоємцями після її смерті є сини ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на ім`я яких вона за життя склала заповіт, та які були зареєстровані у спірному будинку, прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав і також померли.
9.           Посилаючись на викладене,  ОСОБА_1 , остаточно сформулювавши позовні вимоги,просив суд встановити факт, що житловий будинок АДРЕСА_1 за життя належав подружжю 
ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на праві спільної сумісної власності, є спільним майном подружжя, частки в якому є рівними, та кожному з них належало по 1/2 частки вказаного будинку; визнати за ним право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими спорудами, що складається з: житлового будинку, позначеного літ. А, загальною площею 51,0 кв. м, житловою площею 24,7 кв. м, літ. Б сарай, І водо колонка, ІІ замощення, № 1, 2 огорожа, за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер 
ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій
10.        Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2024 року, у позові відмовлено.
11.        Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вказав на недоведеність позовних вимог, оскільки із наданих позивачем доказів неможливо встановити коли саме 
(в якому році) було побудовано спірне домоволодіння, крім договору про надання земельної ділянки під будівництво, не надано доказів належності домоволодіння спадкодавцям, також не надано технічної документації, яка підтверджує розмір первинно побудованого домоволодіння, або будь-якого правовстановлюючого документа, яким підтверджено право власності спадкодавців на спірний будинок.
12.        Водночас суди вказали на неналежний суб`єктний склад сторін, оскільки позивач, звернувшись з вимогами про визнання за ним права власності на 2/3 частки спірного домоволодіння, не зазначив власників іншої 1/3 частки цього ж домоволодіння, не надав відповідних документів та не ставив питання про залучення їх до участі у справі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
13.        У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
14.        19 лютого 2024 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2024 року.
15.        Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у березні 2024 року надійшли до Верховного Суду.
16.        Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
17.        Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18, у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17, 
від 11 квітня 2019 року у справі № 910/8880/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
18.        Крім того, вказує на порушення судами норм процесуального права та наявність передбачених пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підстав для скасування оскаржених судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
19.        Вважає, що суди не дослідили усі зібрані у справі докази, не надали їм оцінку у сукупності та дійшли помилкових висновків щодо конкретних обставин справи.
20.        Позовна вимога про визнання спірного будинку об`єктом спільної сумісної власності подружжя, викладена в уточненій позовній заяві, взагалі не була розглянута судами.
21.        Вказує, що він використав усі можливості отримати інформацію про перейменування АДРЕСА_1 та зміну нумерації будинку із НОМЕР_4 на НОМЕР_5.
22.        Висновки судів про неможливість встановити обсяг спадкового майна та розмір домоволодіння спростовані наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема,рішенням виконавчого комітету 
від 04 вересня 1973 року № 256, довідкою від 30 липня 2021 року № 190282.
23.        Твердження судів про те, що він, не зазначив кому належить інша 
1/3 частка спростовані тим, що спадщина на 1/3 частку будинку була фактично прийнята за заповітом його дядьком ОСОБА_7 , який в подальшому помер. При цьому, згідно відповіді Шостої криворізької державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 не видавалось, спадкова справа не заводилась, тому позовні вимоги було визначено саме в такому обсязі.
24.        Звертає увагу, що відмова у позові позбавила його права на житло та достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї, гарантованих статтями 47, 48 Конституції України, оскільки спірний будинок є єдиним житлом для нього та його родини.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Обставини справи, встановлені судами
25.         ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04 лютого 1984 року Новопольською сільською радою Криворізького району, актовий запис № 8. 
26.         ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
27.        Постановою від 21 вересня 2021 року державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори в Дніпропетровській області Деркач Я. В., на заяву ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, яке належало кожному із померлого подружжя за життя, враховуючи, що після їх смерті спадщину прийняли різні спадкоємці та оскільки юридична адреса розташування житлового будинку вказана в правовстановлюючому документі не співпадає з фактичною адресою розташування будинку, а заявником не надано документів, які б підтверджували зміну поштової адреси. 
28.        Згідно з дублікатом договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно, виданого 26 листопада 2021 року ОСОБА_3 , державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, зареєстрованого в реєстрі № 289, замість втраченого договору, посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Гонтаренко Л. А. 06 жовтня 1961 року, зареєстрованого в реєстрі № 1-6155, ОСОБА_4 надано право безстрокового користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 , загальною площею 600 кв. м, згідно з планом земельної ділянки. 
29.        Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 09 листопада 
2021 року ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертизи» станом 
на 01 січня 2021 року на АДРЕСА_1 знаходиться будинок садибного типу з господарськими будівлями. 
30.        Згідно з довідкою від 30 липня 2021 року № 190282, виданої 
КП «Криворізьке районне бюро «Технічної інвентаризації» ДОР, позивачу роз`яснено, що відповідно до архівної справи, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , за правовстановлюючими документом - «АДРЕСА_2 », за актом готовності - АДРЕСА_2 , зареєстроване на праві приватної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі № 196, сторінка 8, запис 42358 на ім`я ОСОБА_4 . 
31.         ОСОБА_5 , чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету від 23 листопада 2021 року № 9765 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 09 грудня 1980 року, помер 
ІНФОРМАЦІЯ_4 і знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю.
32.        Відповідно до довідки від 05 листопада 2021 року № 9015 відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , була зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 з 05 липня 1983 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і знята з реєстрації у зв`язку зі смертю. У довідці також зазначено, що на момент смерті ОСОБА_4 разом із нею були зареєстровані: ОСОБА_7 , 
ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 ; 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка померла 
ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реєстрація цих осіб за вказаною адресою також підтверджена домовою книгою реєстрації громадян, проживаючих в будинку 
АДРЕСА_7. 33 .        На запит суду державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Деркач Я. 29 березня 2023 року надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини або відмови від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіт від імені ОСОБА_5 . Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувався.
34.        Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Одеса) Деркач Я. 29 березня 2023 року надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини або відмови від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчувався Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою з реєстровим № 2-7, №с/р НОМЕР_3 на ім`я 
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у рівних частинах, спадок, що заповідається складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
35.        Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Одеса) Деркач Я. 29 березня 2023 року надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини або відмови від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіт від імені ОСОБА_7 . Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувався.
36.        Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Одеса) Деркач Я. 29 березня 2023 року надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини або відмови від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіт від імені ОСОБА_6 . Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувався. 
37.        Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Одеса) Деркач Я. 29 березня 2023 року надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за заявою його сина, ОСОБА_1 , яка надійшла 21 липня 2021 року, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіт від імені ОСОБА_2 . Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувався.
38.        26 квітня 2023 року державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Деркач Я. надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті ОСОБА_10 із заявою про прийняття спадщини або відмови від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіт від імені ОСОБА_10 . Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувався.
39.        26 квітня 2023 року державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Деркач Я. надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті ОСОБА_9 з заявою про прийняття спадщини або відмови від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіт від імені ОСОБА_9 . Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою не посвідчувався.
40.        Згідно з архівною довідкою від 15 травня 2023 року № Ш-1349/0/217-23 рішенням виконавчого комітету від 03 листопада 1961 року № 607 «Про перейменування окремих 
АДРЕСА_4 документах виконкому Тернівської районної ради депутатів трудящих м. Кривий Ріг Дніпропетровської області рішення про перенумерацію домоволодіння на АДРЕСА_5 за період з 1973-1974 роки немає. 
41.        Рішенням від 14 січня 1977 року № 24 виконкому Тернівської районної ради депутатів трудящих затверджено нову нумерацію будинків, які мають однаковий номер на одних і тих же вулицях, зобов`язано керівників підприємств, організацій, закладів, які мають жилий фонд, квартальні та вуличні комітети до 15 лютого 1977 року привести до ладу нумерацію будинків. 
42.        Відповідно до дублікату договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 28 вересня 1961 року ОСОБА_4 надано право безстрокового користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 , згідно плану земельної ділянки.
43.        Судами встановлено, що додана до матеріалів справи копія домової книги розпочата з 29 червня 1983 року для ведення реєстрації громадян, проживаючих в будинку 
АДРЕСА_6 відсутня.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
44.        Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
45.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
46.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
47.        Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
48.        Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
49.        Згідно зі статтею 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
50.        Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України.
51.        Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.
52.        При вирішенні питання щодо правомірності набуття права власності суд повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб, позивач набув чи має намір набути право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному законом.
53.        Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
54.        Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
55.        Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.
56.        Відносини спадкування у розглядуваній справі врегульовані правилами ЦК України (після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ) та ЦК Української РСР (після смерті ОСОБА_5 ), залежно від часу відкриття спадщини.
57.        Судами встановлено, що згідно з дублікатом договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності 
від 28 вересня 1961 року ОСОБА_4 надано право безстрокового користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 , згідно з планом земельної ділянки.
58.        Згідно з довідкою № 190282 від 30 липня 2021 року, виданої КП «Криворізьке районне бюро «Технічної інвентаризації» ДОР, станом 
на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , за правовстановлювальним документом - « АДРЕСА_2 », за актом готовності - АДРЕСА_2 , зареєстроване на праві приватної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі 
№ 196, сторінка 8, запис 42358 на ім`я ОСОБА_4 .
59.         ОСОБА_5 , чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно з довідкою № 9765 від 23 листопада 2021 року відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної 
у місті ради був зареєстрований за адресою: 
АДРЕСА_1 , з 09 грудня 1980 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 
і знятий з реєстрації 23 січня 1987 року у зв`язку зі смертю.
60.        Відповідно до довідки від 05 листопада 2021 року № 9015 відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , була зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 з 05 липня 1983 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і знята з реєстрації 19 червня 2008 року у зв`язку зі смертю, що також підтверджується свідоцтвом про смерть. У довідці також зазначено, що на момент смерті ОСОБА_4 були зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_9 , 
ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ОСОБА_2 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також судами встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про смерть.
61.        Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
62.        Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
63.        До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
64.        Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
65.        Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
66.        У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
67.        Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
68.        У статті 175 ЦПК України вказано вимоги до форми та змісту позовної заяви, зокрема, вона повинна містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
69.        Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).
70.        Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
71.        Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
72.        Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
73.        Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
74.        Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).
75.         ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом, зазначив, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька ОСОБА_2 , якому належали 2/3 частини спірного домоволодіння, та єдиним відповідачем за своїм позовом вказав виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради.
76.        У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі 
№ 761/23904/19 зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
77.        У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі 
№ 265/6868/16-ц зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.
78.        У розглядуваній справі, суди правильно звернули увагу, що позивач просить визнати право власності на 2/3 частини спірного домоволодіння, але не зазначає кому належить 1/3 частина цього ж домоволодіння та не ставить питання про залучення інших співвласників.
79.        Апеляційний суд, перевіряючи питання належності відповідачів, з урахуванням інформаційних довідок зі спадкового реєстру, відповідно до яких після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини або відмови від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчувався Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою з реєстровим № 2-7, 
№ с/р НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у рівних частинах, спадок, що заповідається складається з житлового будинку за адресою: 
АДРЕСА_1 , дійшов правильного висновку, що рішенням суду у розглядуваній справі можуть бути вирішені питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
80.        За відсутності спадкоємців за заповітом та законом після смерті ОСОБА_7 , які б прийняли спадщину, належним відповідачем, з огляду на положення статті 1277 ЦК України, має бути територіальна громада міста Кривий Ріг, в особі відповідного органу місцевого самоврядування 
(за загальним правилом - міської ради), до якої може перейти у власність відумерла спадщина.
81.        Зважаючи на висновки Верховного Суду, викладені у постанові 
від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц, з урахуванням відсутності достовірних даних щодо кола спадкоємців, які ймовірно є належними відповідачами у справі,ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, неправильно визначивши коло відповідачів у справі, що є самостійною підставою для відмови у позові.
82.        З огляду на зазначене, висновки судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову загалом є правильними. При цьому позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідними вимогами до належного відповідача (відповідачів).
83.        Водночас, оскільки висновки суду по суті спору щодо обґрунтованості або необґрунтованості позовних вимог мають бути здійснені за належного суб`єктного складу сторін (див постанови Верховного Суду від 21 лютого 
2024 року в справі № 522/263/22, від 24 квітня 2024 року в справі № 306/513/16-ц, від 13 травня 2024 року в справі № 753/7177/21), оскаржені судові рішення підлягають зміні, шляхом виключення з їх мотивувальних частин висновків про недоведеність позовних вимог.
84.        Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
85.        Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 
ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
2.           Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2024 року змінити, шляхом виключення з їх мотивувальних частин висновків щодо недоведеності позовних вимог.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович