П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/643/24-а                                                 Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Боднарюк О.В.  
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
10 липня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Матохнюка Д.Б. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1153-рл від 19.12.2023 року «Про відмову у видачі ліцензії»;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області видати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Чернівецька область, Дністровський район, село Рукшин, вулиця Головна, 1з.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року позов задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору.
Так, на переконання апелянта, неподання позивачем всіх необхідних документів щодо готовності об`єкта до експлуатації, в розрізі того, що АЗС є об`єктом підвищеної небезпеки і повинен бути введений в експлуатацію шляхом видачі відповідного акту, відповідачем правомірно прийнято спірне розпорядження.
Позивач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів апелянта та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив наступне.
30.11.2023 позивачем подано до Головного управління ДПС у Чернівецької області заяву щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 з.
До вказаної заяви позивачем додано наступний пакет документів: копія Виписки з ЄДР щодо ФОП ОСОБА_1 ; копія паспорта ОСОБА_1 ; копія Договору оренди земельної ділянки від 11.03.2021; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер 248570904) від 17.03.2021; копія Дозволу Держпраці №0001.21.77 від 18.01.2021; копія Дозволу Держпраці №0002.21.77 від 18.01.2021; копія Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці; Декларація №053344/23 від 28.11.2023 про провадження господарської діяльності; копія паспорту прив`язки тимчасової споруди модульної АЗС для здійснення підприємницької діяльності по вул. Головна в с. Рукшин Дністровського району Чернівецької області; копія паспорту прив`язки Групи стаціонарних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, пов`язаної з експлуатацією модульної АЗС по вул. Головній, 1-з, в с. Рукшин Дністровського району Чернівецької області; реєстраційний №3 від 12.07.2021; копія Витягу з рішення Рукшинської сільської ради №11/03/2021 від 29.03.2021; копія Витягу з рішення Рукшинської сільської ради №38/09/2023 від 16.05.2023; копія Інструкції з експлуатації МЗАМП Ш 1.00.00.00 ІЕ (заводський номер 1402) ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ШЕЛЬФ»; копія Паспорта-формуляра Ш. 02.00.000 ФО Колонки паливороздавальні для рідкого палива Шельф ... ТУ У 33.2-30838462-001-2002 ТОВ «НВК «ШЕЛЬФ»; копія Паспорта резервуару горизонтального сталевого наземного РГСН (що працює під тиском не вище 0.04 МПа (0.4 кгс/см2), заводський №3067; копія акта введення в експлуатацію від 04.09.2023 року; лист-пояснення ФОП ОСОБА_1 від 28.11.2023 вих №28/11; реєстраційне посвідчення №4026 від 26.08.2022 та квитанція № 2; копія платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» №2 від 12.01.2023.
19.12.2023 року відповідачем за результатами розгляду вищезазначеної заяви та доданих до неї документів, прийнято розпорядження №1153-рл «Про відмову у видачі ліцензії», яким відмовлено позивачу у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Чернівецька область, Дністровський район, село Рукшин, вулиця Головна, 1з, у зв`язку із недотриманням вимог абз. 3 ч. 42 ст. 15 Закону №481, а саме: не надано завірені заявником копії акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.
Вважаючи таке розпорядження в частині відмови у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що саме установлення (розміщення) модулів паливозаправних на залізобетонних плитах не є об`єктом будівництва, а отже не вимагає прийняття його в експлуатацію як об`єкта будівництва, а тому підстав вимагати в суб`єкта господарювання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним у відповідача не було.
Відтак, суд першої інстанції, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, враховує наступне.
Порядок видачі та анулювання ліцензій на виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним врегульовано нормами Закону №481/95-ВР.
Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Роздрібна торгівля пальним - це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки.
Відповідно до частини 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Частиною 13 статті 15 цього ж Закону передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Згідно із частинами 32 - 35 статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.
У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
- дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (частина 37 статті 15 Закону № 481/95-ВР).
Частиною 43 статті 15 Закону № 481/95-ВР заборонено вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі.
Відповідно до частина 39 статті 15 Закону № 481/95-ВР відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
В контексті викладеного, судом першої інстанції вірно зауважено, що здійснений аналіз наведених правових норм свідчить про те, що для здійснення господарської діяльності, зокрема, з роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. Вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону № 481/95-ВР. У цьому переліку, крім іншого, визначено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 06.04.2021 року у справі № 240/8544/20, від 22.07.2021 року у справі № 640/19955/19, від 08.06.2022 року у справі № 340/3135/20 та від 09.08.2022 року у справі № 580/2513/21.
При цьому, враховуючи специфіку спірних правовідносин, судом першої інстанції підставно враховано правовий висновок Верховного Суду, викладений, зокрема, у постанові від 08.06.2022 року у справі № 340/3135/20, відповідно до якого правомірною є відмова у видачі ліцензії суб`єкту господарювання на роздрібну торгівлю пальним у разі неподання таким суб`єктом акта вводу в експлуатацію об`єкта, акта готовності об`єкта до експлуатації або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, а саме - стаціонарного заправного комплексу.
Водночас, установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі №    640/19955/19 та від 09.08.2022 року   у справі № 580/2513/21).
Відтак, обов`язок щодо надання до ліцензійного органу акту вводу в експлуатацію об`єкта, акту готовності об`єкта до експлуатації або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту
Як встановлено з матеріалів справи, підставою для відмови у видачі запитуваної ліцензії у зв`язку із ненаданням акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.
Щодо висновків відповідача про не надання позивачем актів вводу в експлуатацію об`єкта або актів готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікатів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для роздрібної торгівлі пальним (з урахуванням вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»), колегія суддів звертає увагу на наступне.
Визначення поняття «автозаправна станція» (скорочено - АЗС) наводиться у п. 3.2. ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування і забудова територій», згідно з яким це комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту).
При цьому, у цьому ж ДБН наявна таблиця 10.9 під назвою «Класифікація АЗС за їх категорією», де чітко визначено 4 типи АЗС за їх технологічним рішенням, а саме залежно від розміщення резервуара відносно ПРК, визначення яких наведено в розділі З «Терміни і визначення»: традиційна АЗС - АЗС з підземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням резервуарів і паливно-роздавальних колонок (ПРК) (п. 3.65); блочна АЗС - АЗС з підземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розміщенням ПРК над резервуаром та виконана як цілісний заводський виріб (п. 3.9); модульна АЗС - АЗС з наземним розташуванням резервуарів для зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням ГІРК та резервуара зберігання палива (п. 3.40); - контейнерна АЗС - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і ПРК, зблокованих в єдиному контейнері (п. 3.34).
Також, цей розділ закріплює визначення і інших термінів, які пов`язані з обігом пального: багатопаливна АЗС - АЗС, технологічне обладнання якої призначено для заправлення автотранспорту моторним паливом двох або трьох видів, серед яких дозволяється рідке моторне паливо (бензин / дизельне паливо) (п. 3.6); - паливозаправний пункт - АЗС, яка розташована на території підприємства і призначена для заправлення автотранспорту, який належить підприємству (п. 3.42): пересувна АЗС - комплексна установка технологічного обладнання, змонтованого на автомобільному шасі або причепі, для транспортування та відпуску нафтопродуктів (п. 3.44).
Як було встановлено судом, до заяви щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним за адресою: Чернівецька область, Дністровський район, село Рукшин, вулиця Головна, 1з, позивачем було додано наступні документи, а саме: витяг з Державного реєстру речових прав, договір оренди земельної ділянки, акт введення в експлуатацію об`єкту (основних засобів), дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, дозвіл на експлуатацію устаткування, пов`язане з зберіганням вибухонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, платіжну інструкція щодо сплати за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним.
Також з матеріалів справи встановлено, що роздрібний продаж пального за вищевказаною адресою відбуватиметься з використанням модульної АЗС за адресою: Чернівецька обл., Дністровський р-н, с. Рукшин, вул. Головна, буд. 1з, яка розміщена як тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.
Зокрема, у складі документів для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачем було подано: Інструкцію з експлуатації МЗАМП Ш 1.00.00.00 ІЕ (заводський номер 1402) ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ШЕЛЬФ»; Паспорт-формуляр Ш. 02.00.000 ФО Колонки паливороздавальні для рідкого палива Шельф ... ТУ У 33.2-30838462-001-2002 ТОВ «НВК «ШЕЛЬФ»; Паспорт резервуару горизонтального сталевого наземного РГСН (що працює під тиском не вище 0.04 МПа (0.4 кгс/см2).
Відповідно до Інструкції з експлуатації МЗАМП Ш 1.00.00.00 ІЕ (заводський номер 1402) ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ШЕЛЬФ» модуль заправки автомобілів моторним паливом (далі МЗАМП) МЗАМП «Шельф 30/1/Н/200-2-О ТУ У 29.1-30838462-007:2010» призначений для прийому, зберігання, виміру об`єму і видачі палива (бензин, дизельне паливо) споживачеві згідно вимог обліково-розрахункових операцій і внутрішньогосподарського обліку. Застосування пунктів паливозаправних допускається у межах населених пунктів на земельних ділянках автогосподарств, промислових підприємств, гаражних кооперативів, платних стоянок автомобілів, моторних човнів і катерів, на пристанях з дотриманням санітарних розривів, протипожежних відстаней і вимог природоохоронного законодавства. Вид кліматичного виконання пункту паливозаправного - У, група умов експлуатації - 1 по ГОСТ15150, для роботи в інтервалі температур від мінус 40 С° до плюс 50°C.
Згідно п. 3.1 Комплектність МЗАМП складається з: Резервуар горизонтальний сталевий наземний РГСН-30.1.2. СОУ МП 71.120-217:2009 (заводський №3067); колонки паливороздавальної Шельф 200-50-2-1-2 (заводський №13788); комплект запорно-запобіжної арматури; майданчик для обслуговування; площадка ПРК; Комплект документації.
Відповідно до п. 4.1 Інструкції з експлуатації МЗАМП, МЗАМП виготовлений в заводських умовах відповідно до вимог технічних умов ТУ У 28.1. 33290985-005-2013 і технічною документацією, погодженою і затвердженою в установленому порядку. МЗАМП є автозаправним пунктом з наземним розташуванням для зберігання палива, до складу якого входять резервуар зберігання палива, технологічне обладнання і паливороздавальні колонки (ПРК), виконаний як єдиний виріб. МЗАМП є єдиною технологічною системою, що складається із: одностінного двосекційного резервуару для зберігання палива V=30,0 - 1 шт.; паливороздавальна колонка Шельф 200-50-2-1 2 - 1шт.; комплект запорно-запобіжної арматури - 2шт.; площадка під ПРК - 1 шт.; майданчик для обслуговування - 1 шт.
Згідно з п.4.3 Інструкції з експлуатації, МЗАМП встановлюється на майданчик, що має тверде негорюче покриття, стійке до нафтопродуктів, поверхня якого має бути піднята над планувальною відміткою прилягаючої території не менше ніж на 0.1м.
А відповідно до п. 8.1. зазначеної Інструкції з експлуатації, пункт паливозаправний може транспортуватись замовникові автомобільним і залізничним транспортом.
Відповідно до акта введення в експлуатацію від 04.09.2023, модуль заправки автомобілів моторним паливом (МЗАМП) «Шельф 30/1/Н/200-2-О ТУ У 29.1-30838462- 007:2010» є технічно справним та допускається до експлуатації.
Отже, матеріали справи свідчать про те, що обладнання (модуль заправки автомобілів моторним паливом), яке позивач мав намір використовувати для здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, є наземним обладнанням, яке складається з декількох частин, та не має фундаменту. Модуль заправки автомобілів моторним паливом (МЗАМП «Шельф 30/1/Н/200-2-О ТУ У 29.1-30838462-007:2010») є рухомим майном, тобто матеріальним об`єктом, який може бути переміщеним без заподіяння йому шкоди.
Судом першої інстанції доцільно зауважено, що модуль заправки автомобілів моторним паливом є тимчасовою спорудою та не є об`єктом, що підпадає під визначення об`єктів завершеного будівництва у зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось.
Таким чином, розміщення модулю заправки автомобілів моторним паливом, установка та монтаж (збір) яких проводився без здійснення будівельних робіт та без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а такий модуль, після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
В даному випадку, слід врахувати, що Верховний Суд у постанові від 23 серпня 2023 у справі № 640/27953/21 зазначив, що установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.
Отже, розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, а саме модульної АЗС за адресою Чернівецька обл., Дністровський р-н, с. Рукшин, вул. Головна, буд. 1з, не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно, на цю модульну АЗС не може бути видано документів, котрі підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта відповідно до статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відтак, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки встановлення модулів паливозаправних не є будівництвом,то у позивача не виникло обов`язку, зокрема, щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.
Відповідно до частин 5 та 10 статті 21 Закону України "Про охорону праці" порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Так, згідно матеріалів справи встановлено, що Управлінням Держпраці у Чернівецькій області видано дозвіл № 0002.21.77 від 18.01.2021, яким ФОП ОСОБА_1 дозволено експлуатувати (застосовувати) устаткування, пов`язане з зберіганням вибухонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, які визначено Постановою КМУ від 11.07.2002 року №956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки», а саме: модуль заправки автомобілів моторним паливом «Шельф 30/1/Н/200-2-0» (далі МЗАМП), 2020 року виготовлення. Україна; колонка паливо роздавальна Шельф 200 50-2-1-2., 2020 року виготовлення, Україна; по вулиця Головна 1з, село Рукшин, Дністровського району, Чернівецької області.
Крім того, Управлінням Держпраці у Чернівецькій області видано дозвіл № 0001.21.77 від 18.01.2021, яким ФОП ОСОБА_1 дозволено виконувати газонебезпечні роботи та роботи в вибухопожежонебезпечних зонах.
Відтак, Управління Держпраці у Чернівецькій області фактично дозволило позивачеві експлуатувати модуль заправки автомобілів моторним паливом «Шельф 30/1/Н/200-2-0» та колонку паливороздавальна Шельф 200-50-2-1-2., 2020 року виготовлення, що розташовані за адресою вулиця Головна 1з, село Рукшин, Дністровського району, Чернівецької області.
Отже, для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.
Відтак, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що саме установлення (розміщення) модулів паливозаправних на залізобетонних плитах не є об`єктом будівництва, а отже не вимагає прийняття його в експлуатацію як об`єкта будівництва, а тому підстав вимагати суб`єкта господарювання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним у відповідача не було.
Також, судова колегія погоджується з обраним судом першої інстанції способом поновлення прав позивача, шляхом зобов`язання Головне управління ДПС у Чернівецькій області видати ФОП ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 з.
Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі № 826/7631/15.
В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги по суті зводяться до заперечень відповідача, які були детально проаналізовані судом першої інстанції і з оцінкою яких погоджується і суд апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Матохнюк Д.Б.