ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року	Львів	Справа № 380/4096/24 пров. № А/857/9628/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                               Запотічний І.І. 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги  Львівської митниці та Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС» на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року (головуючий суддя Брильовський Р.М., м.Львів) у справі № 380/4096/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС» до Львівської митниці про визнання протиправними дії та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:
22.02.2024 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці №UA209000/2024/000070/3 від 12.02.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/003539.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі № 380/4096/24 позовну заяву задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000070/3 від 12 лютого 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/003539.
29.03.2024 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача в якій заявник просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн та витрати на здійснення перекладів документів у розмірі 850,00 грн.
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року заяву позивача задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС» понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000 грн 00 коп.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні заяви позивача відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивач належним чином не обгрунтував суму компенсації витрат на правову допомогу, яка б фактично відповідала дійсно наданими адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витрачених адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на зазначене, вважає безпідставним стягнення судом першої інстанції з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 
Крім того, оскаржив додаткове рішення суду і позивач. Свою апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що правова (правнича) допомога, яка надавалась адвокатом по договору про надання правових послуг №01/02/24 від 05.02.2024 року, клієнтом отримана без застережень та зауважень. Понесені позивачем витрати є фактичними, оскільки оплачені в повному обсязі. Понесені позивачем витрати документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування позивач дотримався критерію реальності понесених витрат, встановлення їх дійсності та необхідності та критерію розумності їхнього розміру, що не було взято до уваги судом першої інстанції при винесенні додаткового судового рішення. Також, судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішенні не враховано витрат, понесених позивачем на переклади документів. Просить скасувати додаткове судове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі №380/4096/23 в частині відмови вимог та ухвалити нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до справи (витрат на переклади документів) задовільнити повністю.
20.05.2024 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві вказує, що розмір гонорару відповідно до ч. 5, 6 ст. 134 КАС України однозначно є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.
Разом з тим, 20.05.2024 відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві вказує, що сума, яку суд присудив для відшкодування як витрати позивача на професійну правничу допомогу взагалі не співмірні із даною категорією спору та виконаною адвокатом роботою. Звертає увагу, що позивач в позовній заяві від 22.02.2024 (щодо оскарження рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/000070/3 та картки відмови) зазначив ціну позову 3912,19 грн. Таким чином,  витрати на професійну правничу допомогу стягнуто у розмірі 5000,00 грн., що складає 128% від ціни позову, що є явно неспівмірним із ціною позову. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.
У відповідності до частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Згідно зі   ст.242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам  статті 242 КАС України.
Відповідно до положень  статті 252 КАС України  суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до  ст. 132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.ч.1, 2  ст. 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За правилами ч. 4  ст. 134 КАС України  для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 7  ст. 139 КАС України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4  ст. 143 КАС України  суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Колегія суддів, оглядаючи матеріали справи, зазначає, що позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подав до суду: акт наданих послуг на правничу допомогу б/н від 27.03.2024; договір про надання правової допомоги; ордер; платіжна інструкція 9224 від 07.02.2024 за переклад документів; платіжна інструкція 9546 від 29.03.2024; рахунок - Акт виконаних робіт з перекладу документів; рахунок від 27.03.2024; Свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю.
За даними перелічених доказів позивачу надано професійну правничу допомогу за обсягом послуг зазначену у акті від 27.03.2024 виконаних робіт (приймання-передачі наданих послуг) відповідно до  Договору №01/02/24 від 05.02.2024. Понесені витрати на професійну правничу допомогу склали 9000,00 грн.
Згідно з ч. 3  ст. 134 КАС України  для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 9  ст. 139 КАС України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).
А тому, з огляду на обсяг наданих адвокатами послуг, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС» понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000 грн 00 коп.
Крім того, представник позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення долучив платіжну інструкцію від 7 лютого 2024 року №9224 на суму 850 грн.
Колегія суддів звертає увагу, що в цій в платіжній інструкції не зазначено яких саме документів здійснено переклад, а отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, є обгрунтовані сумніви щодо належності вказаних послуг до розглядуваної справи.
Відповідно до ч. 1  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Одночасно суд апеляційної інстанції зважає на положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.    308, 311,  315,  316,  321,  322,  325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Львівської митниці та Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС» залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року у справі № 380/4096/24 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний