Справа № 991/1013/23
Провадження 1-кп/991/19/23

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року                                                                 м.Київ 

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , 
прокурора ОСОБА_5 , 
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 
захисників ОСОБА_15 ,  ОСОБА_16 ,  ОСОБА_17 ,  ОСОБА_18 ,  ОСОБА_19 ,  ОСОБА_20 ,  ОСОБА_21 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду заяви захисників ОСОБА_20 та ОСОБА_17 про відвід прокурора
у кримінальному провадженні № 52017000000000592 від 05.09.2017 за обвинуваченням,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Узбекистан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011),
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Немирів Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011),
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки смт. Нові Біляри Одеської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Білозірське Добропільського району Донецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_6 ,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Болград Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеса, проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки м. Одеса, проживаючої за адресою: АДРЕСА_9 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,
установив:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52017000000000592 від 05.09.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
У судовому засіданні захисниками ОСОБА_17 та ОСОБА_20 заявлено відвід прокурору ОСОБА_5 з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, а саме, з підстав існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості. 
Обґрунтовуючи заяви про відвід захисники послались на те, що прокурор: (1) оголошуючи короткий виклад обвинувального акту не зазначив у чому саме полягає суть обвинувачення стосовно кожного з обвинувачених; (2) самоусунувся від виконання своїх обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законом України «Про прокуратуру» та іншими профільними нормативно-правовими актами; (3) такими діями прокурор висловлює особисту незацікавленість в об`єктивному і повному судовому розгляді; (4) демонструє неналежну процесуальну поведінку та унеможливлює належний/ефективний захист обвинувачених; (5) штучне звуження прокурором своїх обов`язків є недопустимим; (6) формально відноситься до своїх повноважень, починаючи зі стадії досудового розслідування, вручення обвинувального акта, участі у підготовчому судовому засіданні, у ході якого прокурор не надавав належних пояснень щодо клопотань сторони захисту; (7) у сторони захисту наявні сумніви щодо здатності прокурора підтримувати державне обвинувачення.
Інші учасники кримінального провадження з боку сторони захисту підтримали заявлені захисниками ОСОБА_17 та ОСОБА_20 відводи прокурору.
Прокурор ОСОБА_5 проти заявленого йому відводу заперечував. Зазначив, що прокурор відстоює свою позицію перед судом, а не стороною захисту. Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає обсяг інформації, яку має викласти прокурор при короткому оголошені обвинувального акта, тому це є дискрецією прокурора. Вважає, що відвід необґрунтований і у його задоволені необхідно відмовити. 
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Статтею 77 КПК України визначені підстави для відводу прокурора. 
Так, згідно із пунктом 3 ч. 1 цієї статті прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. 
Згідно із ч. 3, 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Заяви про відвід прокурора захисниками подані після оголошення прокурором короткого тексту обвинувального акту з підстав, які виникли після початку судового розгляду.
Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Тобто, заява про відвід має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора та бути підтверджені відповідними доказами.
Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.
Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 131-1 Конституції України) та виконання своїх повноважень під час проведення досудового розслідування та судового провадження (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпечення законності (ст. 9 КПК України). 
Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, який має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.
Частина 1 ст. 36 КПК України передбачає, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. 
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 347 КПК України судовий розгляд починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта. Суд, з урахуванням розумних строків, може обмежити тривалість оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта.
Встановлено, що у судовому засіданні 19.07.2024 колегія суддів розпочала судовий розгляд у кримінальному провадженні № 52017000000000592 від 05.09.2017 та надала можливість прокурору ОСОБА_5 оголосити короткий виклад обвинувального акта.
Прокурор оголосив короткий виклад обвинувального акта у обсязі, який був визнаний ним прийнятним.
Так, Кримінальний процесуальний кодекс України не містить чітких вимог до змісту, форми або обсягу викладу прокурором обвинувального акта. Отже ці питання належать до дискреційних повноважень прокурора. Тобто прокурор самостійно визначає обсяг інформації, яку вважає за необхідне оголосити у короткому викладі обвинувального акта. 
Колегія суддів звертає увагу, що кримінальний процесуальний закон надає право суду лише обмежити тривалість оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта ( ч. 4 ст. 347 КПК України) та не містить правових важелів, на підставі яких суд міг би визначати / впливати на обсяг інформації, яку прокурор має оголосити при короткому викладі обвинувального акта. 
Аналізуючи викладені захисниками підстави для відводу прокурора за суб`єктивним та об`єктивним критеріями, колегія суддів не встановила жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості прокурора ОСОБА_5 . 
Водночас, заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення прокурора від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що обвинувальний акт як процесуальний документ, що визначає межі судового розгляду, має важливе значення для суду, що розглядає кримінальне провадження, оскільки він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває доступ особи до правосуддя. Відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має значення не тільки для аргументації висновків слідчого, прокурора, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, а також для реалізації права особи на захист. Саме тому законодавцем встановлено, що судовий розгляд розпочинається з оголошення цього процесуального документу. 
Тобто, оголошення короткого викладу обвинувального акта має досить вагоме значення для початку судового розгляду, зокрема, з урахуванням того, що недопустимим є вільне тлумачення змісту обвинувального акта. 
Так, оголошення обвинувального акта має на меті ознайомити зі змістом обвинувачення, яке буде предметом судового розгляду, самого обвинуваченого, інших учасників судового провадження, а також осіб, присутніх у залі судового засідання. Оголошення обвинувального акта прокурор повинен здійснювати достатньо голосно і чітко, в темпі, який дозволяє всім присутнім у залі судового засідання зрозуміти зміст цього документа. 
Отже, як встановлено вище, у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України наведені захисниками обставини не є підставами для відводу прокурора. Водночас, захисники не позбавлені права порушити питання щодо належного виконання прокурором своїх процесуальних обов`язків у порядку п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру» .
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, для задоволення заяв про відвід прокурора.
Керуючись ст. 2, 7, 77, 80, 81, 372, 376, 392 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяв захисників ОСОБА_20 та ОСОБА_17 про відвід прокурора.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Судді ОСОБА_3 

ОСОБА_2