ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1208/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/4800/23 Категорія: 304090000 	Казидуб О.Г. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року 

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Новікова О.М., Фетісової Т.Л. 

учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 , 

відповідач – ОСОБА_2 , 

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2024 року, у складі судді Казидуб О.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

20 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив стягнути заборгованість за Договором споживчого кредиту № АЦ-00638 в сумі основного боргу 17545,65 грн., а також відсотків 1374,56 грн. (12974,56-11600) та 2565,03 грн. за 46 днів прострочення повернення кредиту, а всього 21 485,24 грн. Крім того, просив стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1073,60 грн. 
Позовна заява мотивована тим, що 09 лютого 2008 року між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Федерація» було укладено Договір споживчого кредиту №АЦ-00638.
Відповідно до умов цього Договору кредитодавець надає Позичальнику кредит у сумі 28 906,94 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах цього договору.
20 квітня 2023 року між Кредитною спілкою «Федерація» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості №47751.
Згідно п.1.1. Договору купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості №47751 від 20 квітня 2023 року КС «Федерація» передає позивачу право вимоги Кредитної спілки «Федерація» до ОСОБА_2 у розмірі 33 085,24 грн., а саме: основної заборгованості за договором споживчого кредиту №АЦ-00638 від 09 лютого 2008 року в сумі 17545,65 грн. та нарахованих відсотків 12974,56 грн. та 2565,03 грн. за 46 днів прострочення повернення кредиту.
Відповідно до п.1.2 Договору купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості №47751 від 20.04.2023 року ОСОБА_1 отримав право вимагати від ОСОБА_2 33085,24 грн., тобто суму заборгованості за договором споживчого кредиту №АЦ- 00638 від 09 лютого 20008 року.
Крім того, позивач просив в мотивувальній частині рішення встановити факт нікчемності правочину договору від 01 квітня 2009 року між КС «Федерація», ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор КС «Федерація» відступив, а новий кредитор ОСОБА_3 набула права вимоги від ОСОБА_2 належного виконання зобов`язань в сумі 11 160 грн. 
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2024 року позов залишено без задоволення.
Суд мотивував рішення тим, що зобов`язання за кредитним договором №АЦ-00638 від 09 лютого 2008 року відповідачем виконано повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 21 925 грн 24 коп., яка складається з 17 545 грн 65 коп основного боргу, нарахованих відсотків в сумі 1374 грн 56 коп та прострочених відсотків за 46 днів прострочення повернення кредиту на суму 2565 грн 03 коп. Крім того, просить суд стягнути судові витрати за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в рамках укладеного договору між ОСОБА_3 , КС «Федерація» та ОСОБА_2 не було передано оригіналу видаткового касового ордеру серії 01ААА3 №307347 та оригіналу договору споживчого кредиту, що ставить під сумнів законність даного договору або ж повноту відступлених прав вимоги.
Звертає увагу колегії суддів на те, що відповідачем не надано будь-яких платіжних документів, які б свідчили про погашення ним боргу.
Наголошує на тому, що суд не спростував різницю, яка виникла у сумах боргу, право вимоги за якими відступлено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Звертає увагу колегії суддів на те, що відповідно до особової картки боржника станом на 27.03.2009 існувала заборгованість в сумі 33 085 грн 24 коп., яка складається з 17 545 грн 65 коп основного боргу, 12974 грн 56 коп нарахованих відсотків та 2565 грн 03 коп прострочених відсотків за 46 днів прострочення повернення кредиту. 01.04.2009 було відступлено право вимоги до ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на суму 11 160 грн.
Отже, на переконання скаржника, наявний факт неповного відступлення прав вимоги, що підтверджується тим, що первинні документи залишились у користуванні та володінні КС «Федерація».
Вказує, що вказаний договір відступлення права вимоги та фінансова операція не були проведені в бухгалтерському обліку КС «Федерація», а тому, залишок заборгованості ОСОБА_2 станом на 02.04.2009 перед КС «Федерація» склав 21 925 грн 24 коп.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін, мотивуючи тим, що договір відступлення права вимоги від 01 квітня 2009 року позивачем не оспорювався.
Вказує, що частину кредитної заборгованості він віддав КС «Федерація», а решту ОСОБА_3 .
Відтак, суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
У відповіді на відзив на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначає, що договір про відступлення права вимоги від 01.04.2009 є нікчемним, а тому його визнання недійсним не вимагається.
Наголошує на тому, що ОСОБА_2 не надав жодної квитанції, про сплату заборгованості на користь ОСОБА_3 . водночас, договір про відступлення права вимоги від 01.04.2009 не містить заборону кредитній спілці пред`являти вимоги до ОСОБА_2 щодо погашення решти частини його заборгованості.

Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04 липня 2024 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2024 року не відповідає вказаним вимогам.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходив з того, що відповідачем повністю виконано зобов`язання з погашення кредитної заборгованості.
Натомість, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.
Апеляційним переглядом справи встановлено, що відповідно до Договору споживчого кредиту № АЦ № 00638 від 09 лютого 2008 року КС «Федерація» (кредитодавець) зобов`язалось надати ОСОБА_2 (позичальник) кредит у сумі 28 906 грн 94 коп на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобов`язаний був повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом (відсотки), на умовах визначених договором.
Згідно з п. 2.1. вказаного Договору, кредит надається строком на 12 місяців від дати надання позичальнику кредиту, тобто з 09 лютого 2008 року по 09 лютого 2009 року.
Пунктом 3.1. Договору передбачено розмір відсотків за договором, який становить 58% від всієї суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відсотки нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, включаючи день надання кредиту (а.с.6-8). 
Додатком №1 до Договору є графік розрахунків, підписаний сторонами.
Відповідно до Видаткового касового ордеру Серія 01ААА3 № 307347 від 09 лютого 2008 року ОСОБА_2 було видано кошти в розмір 28906,94 грн.(а.с.9), тобто кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання за договором споживчого кредиту.
З урахуванням особової картки відповідача за договором споживчого кредиту №АЦ-00638 від 09 лютого 2008 року, сума боргу ОСОБА_2 станом на 27 березня 2009 року склала 33 085 грн 24 коп, з яких: 17545,65 грн. – основний борг, нараховані відсотки – 12 974 грн 56 коп, відсотки за прострочення виконання зобов`язань з повернення кредиту за 46 днів прострочення – 2565 грн 03 коп.
20 квітня 2023 року між КС «Федерація» та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості № 477551. Предметом якого є передача права вимоги дебіторської заборгованості до ОСОБА_2 у розмірі 33085,24 грн., а саме: основної заборгованості за договором споживчого кредиту №АЦ-00638 від 09 лютого 2008 року в сумі 17545,65 грн. та нарахованих відсотків 12974,56 грн. та 2565,03 грн. за 46 днів прострочення повернення кредиту (а.с. 4). 
До договору надано Акт приймання-передачі документів за Договором купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості № 477551 від 20 квітня 2023 року, який підписаний Ліквідатором Н.С. Носань (КС «Федерація») та О.М. Терлецьким, відповідно до якого покупцю – ОСОБА_1 передано документи, які підтверджують право вимоги погашення дебіторської заборгованості від ОСОБА_2 а саме: Оригінал Договору споживчого кредиту № АЦ-00638 від 09 лютого 2008 року, Оригінал видаткового касового ордеру серії 01ААА3 № 307347 про видачу грошових коштів ОСОБА_2 на підставі Договору № АЦ-00638 від 09 лютого 2008 року, копія особової картки позичальника  ОСОБА_2 станом на 27 березня 2009 року (а.с.5).
Відповідно до Акту про придбання майна на аукціоні від 20 квітня 2023 року Кредитна спілка «Федерація», в особі ліквідатора Носань Наталії Сергіївни, що діє на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 548 від 10 квітня 2013 року та постанови Господарського суду Черкаської області від 02 лютого 2021 року по справі № 14/1313 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони засвідчили, що продавцем продано, а покупцем придбано на другому повторному аукціоні через оператора авторизованого електронного майданчика ТОВ «Українська універсальна біржа» право вимоги КС «Федерація» щодо погашення дебіторської заборгованості до ОСОБА_2 у розмірі 33085,24 грн.
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що відповідно до договору відступлення прав вимоги від 01.04.2009, укладеного між КС «Федерація» (Первісний кредитор), ОСОБА_3 (Новий кредитор) та ОСОБА_2 (Боржник), Первісним кредитором відступлено, а Новим кредитором набуто право вимоги, належне первісному кредиторові в сумі 11 160 грн. 
Відповідно до п. 1.2 даного Договору, Новий кредитор одержав право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань у сумі 11 160 грн. 
До договору долучено графік погашення заборгованості, що погоджений боржником та акт прийому-передачі, відповідно до якого новому кредитору передано копію кредитного договору №00638 від 09.02.2008.
У зв`язку з неповним виконанням боржником вимог ОСОБА_3 про сплату заборгованості за договором про відступлення прав вимоги від 01.04.2009, ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 залишку заборгованості коштів в розмірі 6010 грн. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2011 року залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про відступлення прав вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 6010 грн згідно договору відступлення прав вимоги, та вирішено питання по судовим витратам. 
Відповідно до постанови державного виконавця від 20.07.2020, за виконавчим провадженням №322920165 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , яке відкрито за виконавчим листом, виданим Соснівським районним судом м.Черкаси на виконання рішення від 01 грудня 2011 року, провадження закрите, у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.
Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини відступлення КС «Федерація» ОСОБА_3 права вимоги до боржника ОСОБА_2 виконання зобов`язань на суму 11 160 грн за договором відступлення прав вимоги від 01.04.2009, а також повне виконання ОСОБА_2 зобов`язань за даним договором, були встановлені рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій у справі №2-2105/11, які набрали законної сили, а тому ці обставини не потребують доведення при розгляді даної справи.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 повністю виконав зобов`язання за кредитною заборгованістю, загальний розмір якої був вказаний у договорі відступлення прав вимоги ОСОБА_3 . 
Натомість, колегія суддів вважає такі висновки помилковими, з огляду на те, що у випадку відступлення прав за всіма зобов`язаннями, які ОСОБА_2 мав перед КС «Федерація», первісний кредитор мав передати оригінали всіх документів, які підтверджують право вимоги.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з договором про відступлення права вимоги від 01.04.2009 на суму зобов`язання в розмірі 11 160 грн було передано копію договору споживчого кредиту від 09.02.2008, що свідчить про те, що КС «Федерація» не передано ОСОБА_3 всі зобов`язання, які виникли у ОСОБА_2 перед кредитною спілкою.
Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Тобто, договором про відступлення права вимоги, може бути встановлено, що до нового кредитора переходять не усі права вимоги за договором позики, а лише їх частина.
Згідно з ст. 517 ЦПК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Як встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду справи, оригінали документів, а саме: оригінал Договору споживчого кредиту № АЦ-00638 від 09 лютого 2008 року, оригінал видаткового касового ордеру серії 01ААА3 № 307347 про видачу грошових коштів ОСОБА_2 на підставі Договору № АЦ-00638 від 09 лютого 2008 року, копія особової картки позичальника  ОСОБА_2 станом на 27 березня 2009 року, були передані КС «Федерація» ОСОБА_1 при укладенні договору купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості №47751 від 20.04.2023 на підтвердження права вимоги погашення заборгованості від ОСОБА_2 .
Крім того, відповідно до особової картки позичальника ОСОБА_2 за договором споживчого кредиту №АЦ-00638 від 09 лютого 2008 року, сума боргу станом на 27 березня 2009 року склала 33 085 грн 24 коп, з яких: 17545,65 грн. – основний борг, нараховані відсотки – 12 974 грн 56 коп, відсотки за прострочення виконання зобов`язань з повернення кредиту за 46 днів прострочення – 2565 грн 03 коп.
Тобто, КС «Федерація» передано ОСОБА_3 право вимоги до ОСОБА_2 на конкретно визначену суму в розмірі 11160 грн.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що КС «Федерація» передано ОСОБА_3 право вимоги лише на частину заборгованості, яка виникла у ОСОБА_2 за договором споживчого кредиту від 09.02.2008.
Решта зобов`язань ОСОБА_2 перед КС «Федерація» по договору споживчого кредиту щодо погашення заборгованості залишилась у первісного кредитора – кредитної спілки, право вимоги за якими 20.04.2023 було продане ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції, не надав належної оцінки доводам позивача, що йому з укладенням договору права вимоги дебіторської заборгованості №47751 від 20.04.2023, який ніким не оспорювався і є дійсним, було передано оригінали документів, якими засвідчується право вимоги до відповідача, та дійшов хибних висновків про повне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за договором споживчого кредитування, внаслідок сплати заборгованості ОСОБА_3 за договором відступлення права вимоги на суму 11 160 грн.
Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Колегія суддів враховує, що відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості, який наведено у особовій картці позичальника (а.с.10). 
Визначаючи розмір суми, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача, колегія суддів приймає до уваги, що відповідачем не надано доказів погашення заборгованості на суму 21 925 грн 24 коп, що є різницею між сумою заборгованості в розмірі 33 085 грн 24 коп, зазначеної в особовій картці позичальника ОСОБА_2 та сумою 11 160 грн., право вимоги на яку відступлено ОСОБА_3 . 
Отже, відповідачем не спростовано доводів позивача про наявність у останнього права вимоги на суму заборгованості в розмірі 21 925 грн 24 коп.
Колегія суддів вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів позовні вимоги щодо відступлення йому КС «Федерація» права вимоги до ОСОБА_2 на стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту №АЦ-00638 від 09.02.2008.
Щодо розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача, колегія суддів зазначає наступне.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 21 925 грн 24 коп.
Водночас, відповідно до положень ч. 6 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів обмежена позовними вимогами, які ОСОБА_1 заявляв в суді першої інстанції.
Відповідно до останньої заяви про уточнення позовних вимог від 30.04.2024, яку суд прийняв до уваги, а ОСОБА_1 підтримав у судовому засіданні, просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість на суму 21 485 грн 24 коп., яка складається з основного боргу в розмірі 17 545 грн 65 коп, відсотків 1374 грн 56 коп та 2565 грн 03 коп за прострочення повернення кредиту.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що з відповідача підлягає до стягнення сума заборгованості в розмірі 21 485 грн 24 коп, яку позивач просив стягнути в суді першої інстанції. 
Доводи скаржника, про наявність сумнівів з приводу законності укладення договору відступлення права вимоги ОСОБА_3 , оскільки їй не передано оригінал договору про споживчий кредит та видатковий касовий ордер, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки законність укладення договору відступлення права вимоги від 01.04.2009 не є предметом розгляду в даній справі. 
За наведених підстав не підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_1 про встановлення нікчемності договору про відступлення права вимоги від 01.04.2009.
Відповідно п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги на суму 2361 грн 92 коп. (1073 грн 60 коп + 1288 грн 32 коп.), сплата яких підтверджується платіжними документами.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2024 року – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 21 485 грн 24 коп(двадцять одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять гривень 24 коп.)
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2361 грн 92 коп. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та за умов, визначених ст.389 ЦПК України. 

Судді: Ю.В. Сіренко
       
О.М. Новіков 

       Т.Л. Фетісова