ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2024 року
м. Київ
Справа № 9901/489/21
Провадження № 11-92заі24
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Кривенди О. В.,
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Короля В. В., Мазура М. В., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.
розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ? адвокат Лебедєв Володимир Володимирович, на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 квітня 2024 року (судді Єзеров А. А., Коваленко Н. В., Кравчук В. М., Стародуб О. П., Чиркін С. М.) у справі № 9901/489/21 за його позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправним та нечинним Указу Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021та
ВСТАНОВИЛА:
1. 24 листопада 2021 року ОСОБА_1 через представників ? адвокатів Лебедєва В. В. та Криворучко Л. С. звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського В. О. , в якому просив:
? визнати протиправним та нечинним Указ Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» у частині введення в дію пункту 550 додатка 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» відносно ОСОБА_1 .
2. У позовній заяві йдеться про безпідставність застосування до ОСОБА_1 персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), визначених Законом України від 14 серпня 2014 року № 1644-VII «Про санкції», оскільки він не становить будь-якої загрози національній безпеці і громадському порядку, не порушував законодавства України. До того ж він є громадянином України, що унеможливлює застосування до нього норм указаного Закону. 
3. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 24 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції  
4. Як установив суд, після відкриття провадження у справі її розгляд неодноразово відкладався, незважаючи на те що судом вживалися усі заходи для своєчасного повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання. 
5. Учергове справа була призначена до розгляду в судовому засіданні на 
11-ту годину 00 хвилин 27 березня 2024 року, а учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. 
6. 26 березня 2024 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Лебедєва В. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю як захисника в іншій справі, судове засідання в якій призначено Дарницьким районним судом міста Києва на 11-ту годину 15 хвилин 27 березня 2024 року.       
7. У судове засідання 27 березня 2024 року ні позивач, ні його представники не з`явились, доказів про наявність поважних причин їх неявки в судове засідання не надали. Розгляд справи було відкладено на 14-ту годину 30 хвилин 24 квітня 2024 року, про що всіх учасників справи повідомлено належним чином.      
8. 24 квітня 2024 року позивач та його представники в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. У судовому засіданні суд визнав неявку зазначених осіб у судове засідання 27 березня 2024 року без поважних причин, адже, крім клопотання про відкладення розгляду справи, на вимогу суду не надано жодного доказу на підтвердження їх участі в іншій справі. 
9. Оскільки ні від позивача, ні від його представників до суду не надійшло заяв та клопотань про поважність причин неявки в судове засідання, призначене на 24 квітня 2024 року, суд за клопотанням представника відповідача залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС України.
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог
10. Позивач не погодився з таким рішенням суду та через свого представника ? адвоката Лебедєва В. В. звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки рішення про залишення позову без розгляду не ґрунтується на нормах процесуального права. 
11. В апеляційній скарзі, зокрема, йдеться про те, що представник позивача - Лебедєв В. В. планував бути присутнім у судовому засіданні 24 квітня 2024 року, про яке був повідомлений через підсистему «Електронний суд», проте через свою затримку у слідчих діях у кримінальному провадженні № 12022000000000143, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України, не зміг вчасно прибути в судове засідання, і ця причина, як він вважає, є поважною.  
12. На підтвердження поважності причин неявки в судове засідання 24 квітня 2024 року до апеляційної скарги додано довідку слідчого Головного управління Національної поліції України від 3 травня 2024 року про участь адвоката Лебедєва В. В. 24 квітня 2024 року з 11-ї до 14-ї години 20 хвилин у слідчих діях у кримінальному провадженні  № 12022000000000143.
13. В апеляційній скарзі мовиться, що лише одного разу, а саме 24 квітня 2024 року, представник позивача - адвокат Лебедєв В. В. не з`явився в судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 , не повідомивши суд про причини своєї неявки. Більшість судових засідань були відкладені або зняті з розгляду з причин перебування суддів на лікарняних або у відпустках, у зв`язку зі зміною складу суду тощо. 
14. 03 червня 2024 року до Великої Палати Верховного Суду надійшов відзив представника Президента України на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 квітня 2024 року - без змін. 
15. Представник відповідача вважає, що суд належним чином дослідив причини неявки позивача та його представників у судові засідання та ухвалив обґрунтоване рішення про залишення позовної заяви без розгляду.   
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
16. Велика Палата Верховного Суду, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції, урахувавши доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке. 
17. Відповідно до вимог частини п`ятої статті 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки. 
18. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
19. За приписами частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
20. Як видно з матеріалів справи, починаючи з листопада 2021 року її розгляд неодноразово відкладався з різних причин. 
21. Учергове справа була призначена до розгляду на 11-ту годину 27 березня 2024 року, про що всі учасники справи повідомлялись належним чином.
22. Зокрема, представникам позивача Криворучко Л. С. та Лебедєву В. В. судові повідомлення відповідно до вимог пункту 1 частини третьої статті 124 КАС України були надіслані до їхніх електронних кабінетів, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа.
23. Проте жоден з представників ОСОБА_1 у судове засідання 27 березня 2024 року не з`явився, а напередодні від адвоката Лебедєва В. В.  надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншій справі. 
24. Суд першої інстанції у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача та його представників відклав розгляд справи на 14-ту годину 30 хвилин 24 квітня 2024 року, про що усі учасники справи були повідомлені належним чином. 
25. Представникам позивача Криворучко Л. С. та Лебедєву В. В. судові повідомлення відповідно до вимог пункту 1 частини третьої статті 124 КАС України були надіслані до їхніх електронних кабінетів, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа.
26. Як і минулого разу, ні позивач, ні його представники в судове засідання 24 квітня 2024 року не з`явилися. 
27. Суд визнав неповажними причини неявки позивача та його представників у судове засідання, призначене на 27 березня 2024 року, оскільки від ОСОБА_1 та від його представника Криворучко Л. С. не надходило ні заяв, ні клопотань щодо неможливості з`явитися до суду, а адвокат Лебедєв В. В. на вимогу суду не надав жодного доказу про його участь цього дня в іншому судовому засіданні. 
28. Оскільки в судовому засіданні 24 квітня 2024 року було встановлено, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, від позивача та його представників не надійшло жодних заяв щодо неможливості взяти участь у ньому та клопотань про визнання поважними причин неявки в судове засідання, суд залишив позов без розгляду. 
29. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками, викладеними в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції. 
30. Як правильно зазначив суд першої інстанції, в розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а відтак позивач та його представники зобов`язані брати участь у судових засіданнях та обстоювати свої позовні вимоги, проявляти процесуальну активність. 
31. Приписи статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.
32. Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті встановлюють наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.
33. Частина п`ята статті 205 КАС України сформульована таким чином, що дає суду можливість залишити позовну заяву без розгляду, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. 
34. Законодавче формулювання у частині п`ятій статті 205 КАС України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладене у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.
35. Передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
36. Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті  6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.
37. Аналогічний правовий висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду у схожих за змістом правовідносинах, викладений у постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18 (провадження  № 11-1179заі19), від 27 травня 2020 року у справі № 9901/11/19 (провадження  № 11-122заі20), від 20 липня 2023 року у справі № 9901/439/21 (провадження № 11-155заі22), від 08 лютого 2024 року № 990/89/23 (провадження № 11-187заі23).
38. За встановлених обставин і наведеного правового регулювання Велика Палата Верховного Суду вважає, що, оскільки позивач та його представники були належним чином повідомлені судом про всі судові засідання, що й не заперечується представником позивача, двічі не прибули в судове засідання з причин, які визнані судом неповажними,  заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування визначеного частиною п`ятою статті 205 та пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України правового наслідку неявки позивача та його представників у судове засідання - залишення позову без розгляду.
39. Велика Палата Верховного Суду не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо поважності причин неявки представника позивача Лебедєва В. В. у судові засідання 27 березня та 24 квітня 2024 року. 
40. Так, суд першої інстанції ретельно дослідив причини неявки представника позивача в судове засідання 27 березня 2024 року,  вказавши, що жодного доказу про участь Лебедєва В. В. в іншому судовому засіданні цього дня на вимогу суду надано не було. Крім того, як указав суд, у Єдиному державному реєстрі судових рішень також відсутні будь-які рішення, які б свідчили про участь цього адвоката у зазначеній ним кримінальній справі.
41. Необґрунтованими є й доводи апеляційної скарги щодо поважності причин неявки Лебедєва В. В. у судове засідання 24 квітня 2024 року. Так, незважаючи на приписи частини другої статті 131 КАС України про необхідність завчасно повідомити суд про неможливість прибути до суду з поважних причин, Лебедєв В. В. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Долучена до апеляційної скарги довідка слідчого Головного управління Національної поліції України не спростовує правильності висновків суду першої інстанції, оскільки ця довідка була видана лише через 10 днів після ухвалення судом рішення, а Лебедєв В. В. узагалі не повідомляв суд першої інстанції про свою участь у слідчих діях, про які йдеться у цій довідці. 
42. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав і умов, за яких позовна заява ОСОБА_1 підлягала залишенню без розгляду відповідно до пункту 4 частини першої статті 240 КАС України.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
43. Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
44. Велика Палата Верховного Суду вважає, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.
Керуючись статтями 311, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА :
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Лебедєвим Володимиром Володимировичем, залишити без задоволення.
2. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 9901/489/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                       О. В. Кривенда 
Судді:                                    О. О. Банасько                                            М. В. Мазур
О. Л. Булейко                                              С. О. Погрібний
І. А. Воробйова                                           О. В. Ступак             
М. І. Гриців                                                  І. В. Ткач
Ж. М. Єленіна                                             О. С. Ткачук              
І. В. Желєзний                                             Є. А. Усенко 
В. В. Король                                                Н. В. Шевцова