УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

05 серпня 2024 року  
м. Київ
справа №160/33851/23
адміністративне провадження №К/990/28908/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стародуба О.П. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року
у справі №160/33851/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекспром" 
до Державної податкової служби України 
про визнання протиправним та скасування розпорядження,

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекспром" звернулося до адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної податкової служби України №469-р/л від 07 грудня 2023 року відповідно до якого Державну податкову службу України як орган ліцензування, зобов`язано анулювати ліцензію на право виробництва пального Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекспром", реєстраційний 990114201900030 терміном дії з 28 серпня 2019 року до 28 серпня 2024 року за адресою: Україна, 51250, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Берегового, 37;

- зобов`язати Державну податкову службу України видалити записи про анулювання ліцензії на право виробництва пального Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекспром" реєстраційний 990114201900030 терміном дії з 28 серпня 2019 року до 28 серпня 2024 року за адресою: Україна, 51250, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Берегового, 37 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Державної податкової служби України №469-р/л від 07 грудня 2023 року "Про анулювання ліцензії".

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова служба України 25 липня 2024 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Судом установлено, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувався за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках: судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статті 3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

У касаційній скарзі висловлена незгода з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки, на думку скаржника, такі рішення базуються лише на поверхневому трактуванні норм законодавства та без дослідження об`єктивних обставин у справі.

На обґрунтування підстави касаційного оскарження Державна податкова служба України зазначає, що враховуючи імперативність положення статті 3 Закону №481/95-ВР, безпідставний недопуск контролюючого органу до перевірки, є очевидним у наслідках для ліцензійної діяльності позивача, яка відповідно до статті 42 Господарського кодексу України здійснюється на власний ризик суб`єкта господарювання та залежить виключно від самого ліцензіата.

Водночас відповідач вважає, що в порушення принципу всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріпленого частиною першою статті 90 КАС України, суди першої і апеляційної інстанцій не дослідили зібрані у справі докази та не надали належної оцінки доводам податкового органу на предмет їх відповідності обставинам справи щодо підстав, за якою анульовано ліцензію на виробництво пального (зафіксованого факту недопуску до перевірки).

Проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 3 Закону №481/95-ВР, формування відповідного правового висновку Верховним Судом та перевірки доводів щодо недослідження судами доказів.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Судом перевірено зарахування коштів на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі №160/33851/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекспром" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження.

2. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/33851/23.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    О.П. Стародуб

                                                                                                    В.М. Шарапа