У х в а л а
12 серпня 2024 року
м. Київ
Справа № 199/9720/22
Провадження № 61-6499ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційними скаргами ОСОБА_1 (далі - відповідач), інтереси якого представляє адвокат Чередник Ірина Олександрівна (далі - представниця), та  ОСОБА_2 (далі - скаржниця), інтереси якої представляє адвокат Черкавський Юрій Сергійович (далі - адвокат),
на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року 
у справі за позовом ОСОБА_3 (далі - позивачка) до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики та
за зустрічним позовом відповідача до позивачки за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - скаржниці, приватних нотаріусів Дніпровського міського нотаріального округу Панченко Олени Валентинівни та Черниша Євгена Володимировича - про визнання зобов`язання припиненим внаслідок його виконання, стягнення коштів і
в с т а н о в и в :
1.            У грудні 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь 11 510 326,70 грн заборгованості.
2.            Відповідач подав до суду зустрічний позов, у якому просив визнати зобов`язання за договором позики від 29 грудня 2016 року припиненим, а також стягнути з позивачки 395 000,00 грн як безпідставно набуті.
3.            24 жовтня 2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні первісного позову та задовольнив зустрічний.
4.            Позивачка не погодилася з цим рішенням і подала апеляційну скаргу. Крім того, звернулася до апеляційного суду з клопотанням про зупинення провадження у справі. 
5.            17 квітня 2024 року Дніпровський апеляційний суд постановив ухвалу, згідно з якою зупинив апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивачки до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 199/8941/22. Мотивував тим, що в останній суд може встановити обставини, що є предметом доказування у справі № 199/9720/22.
6.            30 квітня 2024 року відповідач, а 2 травня 2024 року - скаржниця подали до Верховного Суду касаційні скарги. Просять скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року про зупинення апеляційного провадження у справі та скерувати цю справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
7.            22 травня 2024 року та 24 травня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвали, згідно з якими залишив касаційні скарги без руху та встановив для усунення недоліків останніх десятиденний строк із дня вручення копій цих ухвал. 
8.            У строк, встановлений судом, відповідач та скаржниця виконали вимоги ухвал Верховного Суду й усунули недоліки касаційних скарг.
9.            Відповідач обґрунтував касаційну скаргу так:
-                   висновки суду апеляційної інстанції є необґрунтованими, оскільки обставини, що є предметом розгляду у справі № 199/9720/22 ніяк не пов`язані з обставинами справи № 199/8941/22 і предметом доказування у ній;
-                   суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, зокрема, частину третю статті 210 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), щодо підстав зупинення провадження на стадії розгляду справи. Нормативно правовою підставою для зупинення провадження апеляційний суд вказав пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України. Однак на момент постановлення оскарженої ухвали суд апеляційної інстанції не міг зупинити провадження на тій підставі, бо на стадії апеляційного розгляду справи зупинення провадження можливе лише на підставах, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 251 ЦПК України;
-                   суд апеляційної інстанції порушив вимогу пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки, крім номера іншої цивільної справи, взагалі не зазначив в ухвалі, як саме дві справи пов`язані між собою, та яка об`єктивна підстава, на думку суду, унеможливлює апеляційне провадження у справі № 199/9720/22;
-                   апеляційний суд не врахував, що, вирішуючи питання щодо зупинення апеляційного провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, він мав урахувати приписи статті 367 ЦПК України щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції. Тому не міг вказувати на об'єктивну неможливість розгляду справи № 199/9720/22, коли зібрані докази дозволяли встановити й оцінити її обставини;
-                   зупинивши провадження у справі, апеляційний суд порушив принцип ефективності судового процесу, спрямований на дотримання розумних строків розгляду справи;
-                   зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їхнє усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Порушенням вимог ЦПК України є випадки, коли суд не вказав конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв'язок предметів розгляду у справах, а також передбачена законом неможливість розгляду однієї з них до розгляду іншої. Суди мають аналізувати, чи дійсно від розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у справі, яку вони розглядають (див. постанови Верховного Суду України від 7 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15, від 1 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16);
-                   метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можна встановити у цьому провадженні, але які мають значення для справи, провадження у якій зупинене. Об'єктивна неможливість розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання й оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинене, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати: як пов'язана справа, яку він розглядає, зі справою, яку розглядає інший суд; чим зумовлена об'єктивна неможливість розгляду справи. Необхідність зупинити провадження у справі виникає тоді, коли у ній неможливо ухвалити рішення до ухвалення рішення в іншій справі. Між цими справами має існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, виражений у тому, що факти, встановлені в одній зі справ, матимуть преюдиційне значення для іншої справи. Відповідно до пункту 6 частини першої статі 251 ЦПК України суд не може вказати на об'єктивну неможливість розгляду справи тоді, коли зібрані докази дозволяють встановити й оцінити обставини (факти), які є предметом розгляду (див. постанову Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19);
-                   квартира АДРЕСА_1 , яка є предметом спору у справі № 199/8941/22, належала ОСОБА_5 на праві приватної власності, не забезпечувала виконання відповідачем як позичальником договірних зобов'язань зі своєчасного та повного повернення отриманої ним позики 29 грудня 2016 року та не входила до переліку майна, яке відповідач передав в іпотеку згідно з іпотечним договором відповідача та позивача. Тому обставини, які є предметом розгляду у справі № 199/8941/22 ніяк не пов'язані з предметом доказування у справі № 199/9720/22.
10.         Скаржниця обґрунтувала касаційну скаргу так:
-                   метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можна з'ясувати та встановити у цьому провадженні, але які мають значення для справи, провадження у якій зупинене. Об'єктивна неможливість розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання й оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинене, зокрема факти, що мають преюдиційне значення (див. постанову Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19)
-                   зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їхнє усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Порушенням вимог ЦПК України є випадки, коли суд не вказав конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв'язок предметів розгляду у справах, а також передбачена законом неможливість розгляду однієї з них до розгляду іншої. Суди мають аналізувати, чи дійсно від розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у справі, яку вони розглядають (див. постанови Верховного Суду України від 7 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15, від 1 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16 та Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року у справі № 175/1814/19);
-                   сама по собі взаємопов'язаність справ ще не означає неможливість розгляду однієї справи до ухвалення рішення в іншій (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року у справі № 175/1814/19);
-                   договір дарування, оскаржений у справі № 199/8941/22, стосується квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач не є учасником справи № 199/8941/22 і не має до неї стосунку. Ні договір позики від 29 грудня 2016 року, ні договір іпотеки не стосуються тієї квартири (вона не забезпечує виконання зобов`язань відповідача за договором позики);
-                   суд апеляційної інстанції не обґрунтував підстави для зупинення провадження у справі, а обмежився цитуванням законодавства;
-                   необґрунтоване зупинення провадження у справі зумовлює затягування строку її розгляду та перебування учасників процесу в стані невизначеності, що може призвести до порушення положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов'язок здійснити ефективний розгляд справ упродовж розумного строку (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 5 березня 2019 року у справі № 910/5425/18 і від 20 червня 2019 року в справі № 910/12694/18);
-                   підставою для зупинення провадження у справі є не те, що інша справа перебуває на розгляді в суді та не те, що рішення у ній матиме значення для першої, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 травня 2018 року у справі № 752/9802/17).
11.         Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
12.         Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Відповідач і скаржниця подали касаційні скарги з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційних скаргах є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених останнім абзацом частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1.     Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2  на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року, постановлену за заявою  ОСОБА_3  про зупинення апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_3  за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , приватних нотаріусів Дніпровського міського нотаріального округу Панченко Олени Валентинівни та Черниша Євгена Володимировича - про визнання зобов`язання припиненим внаслідок його виконання, стягнення коштів.
2.     Витребувати з Дніпровського апеляційного суду цивільну справу № 199/9720/22.
3.     Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг і доданих до них матеріалів; роз`яснити їм право подати відзиви на касаційні скарги, які за формою і змістом мають відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж двадцяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко