ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року 
м. Київ

справа № 400/14847/23
адміністративне провадження № К/990/9461/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 400/14847/23
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року (суд у складі головуючого судді Птичкіної В.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року (колегія суддів у складі головуючого судді Шеметенко Л.П., суддів Градовського Ю.М., Турецької І.О.) у справі             № 400/14847/23
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних 
1.   У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01 липня 2022 року ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з Постановою КМУ від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з постановою КМУ від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10 листопада 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою, в якій просив поновити з 01 липня 2022 року виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн.
Листом від 28 листопада 2022 року ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило ОСОБА_1 , що 24 липня 2021 року було перераховано пенсійну виплату у відповідності до Постанови №713   з 01 липня 2021 року. До основного розміру пенсії встановлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн., загальний розмір пенсії з 01 липня 2021 року склав 6139,75 грн.
Також, пенсійний орган повідомив, що в червні 2022 року пенсійну виплату було перераховано на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року по справі №400/12163/21 та основний розмір пенсії станом на 01 липня 2022 року становив 8316,39 грн., загальний - 9480,68 грн.
У зв`язку з тим, що розмір пенсії, перерахованої на виконання рішення суду збільшився більше ніж на 2000 грн., ГУ ПФУ в Миколаївській області зазначило, що підстави для виплати щомісячної доплати з 01 липня 2022 року відповідно до Постанови №713, відсутні.
Не погодившись з вказаними діями ГУ ПФУ в Миколаївській області позивач звернувся до суду з даним позовом.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.   Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами за період з 01 липня 2022 року до 03 червня 2023 року із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.
На виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 направив до суду першої інстанції заяву, в якій просив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року, яку залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог за період з 01 липня 2022 року по 03 червня 2023 року повернуто позивачу.
Суди дійшли висновку про відсутність доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду. 
Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Щомісячна доплата до пенсії у розмірі 2000 грн. не є ні складовою грошового забезпечення, ні додатковим видом грошового забезпечення, що виключає застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ.
Суди дійшли висновку, позивач мав реальну можливість дізнатися про обставини щодо ненарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. при отриманні пенсії у липні 2022 року, проте, звернувся до суду з даним позовом 04 грудня 2023 року.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
3. Не погоджуючись із вказаними рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі № 400/14847/23 скасувати та направити справу в цій частині позовних вимог до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій застосували правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі №240/12017/19 та від 09 червня 2022 року по справі №1140/2132/18, які є нерелевантними щодо цієї справи.
Скаржник зазначає, що судами неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, а саме застосовано норму загального закону (статтю 122 КАС України), замість норми спеціального закону (статті 51 Закону №2262-ХІІ).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2024 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Тацій Л.В., Стеценка С.Г.
Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі № 400/14847/23.
Відзиву на касаційну скаргу відповідач до суду не надав.
4. Верховний суд ухвалою від 02 липня 2024 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 03 липня 2024 року.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
5. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
6. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Приписи пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Отже, підставою для повернення позовної заяви відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України є неподання особою в зазначений строк заяви або визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.
7. Матеріали справи підтверджують, що ухвалою суду першої інстанції від 12 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду. Судом встановлено позивачу десятиденний строк для усунення визначених в ухвалі недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.
На виконання вимог вказаної ухвали позивачем до суду першої інстанції подано заяву, в якій просить прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. 
На обгрунтування заяви позивач заперечує проти застосування строку звернення до адміністративного суду у спірних правовідносинах.
Зазначає, що після перерахунку пенсії здійсненого на виконання рішення суду, розмір пенсії збільшився, у зв`язку із чим йому не було відомо, що виплату щомісячної доплати в сумі 2000   грн. після перерахунку припинено. Тому не мав належної зацікавленості у вчиненні активних дій з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено перерахунок пенсії та з яких складових вона складається після перерахунку, як обраховується та на підставі яких нормативно-правових актів здійснений саме такий перерахунок її складових.
8. Надаючи оцінку висновкам судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для повернення позовної заяви в частині пропуску строку звернення до суду, колегія суддів КАС ВС, з огляду на доводи касаційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.
За приписами частини першої статті 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до частин першої-другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
9. Спірні правовідносини виникли у зв`язку з припиненням виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою № 713, з 01 липня 2022 року.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року по справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).
Верховний Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року по справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року по справі №816/197/18, від 20 жовтня 2020 року по справі №640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року по справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року по справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року по справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року по справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
10. З урахуванням наведеного колегія суддів КАС ВС вважає помилковими доводи позивача про те, що про порушення своїх прав останній дізнався із змісту листа відповідача, оскільки отримання такого листа не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду.
Про факт встановлення чи невстановлення позивачу доплати до пенсії з 01 липня 2022 року останньому не могло не бути відомо принаймні з серпня 2022 року, тобто з моменту отримання пенсії за липень 2022 року. 
У свою чергу доказів вчинення будь-яких дій до лиcтопада 2023 року з метою з`ясування розміру пенсії та її складових позивачем не надано.
Судовою колегією враховується, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
На обгрунтування поважності причин строку звернення до суду, позивач посилаючись на положення статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначив, що право щодо перерахунку пенсії є абсолютним та не може бути обмежене будь-яким строком.
11. Наведені позивачем у його заяві обставини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки як вже було неодноразово наголошено вище, згадані виплати мають щомісячний характер і про їх припинення, зменшення чи нарахування у неправильному розмірі позивачу мало бути відомо не пізніше неотримання/отримання вперше такої виплати у межах спірного періоду. 
Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 05 березня 2024 року по справі №300/5476/22 та від 21 лютого 2024 року по справі №240/27663/23.
Колегія суддів зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
За таких обставин подання позивачем у грудні 2023 року позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання із оскарженням рішень, бездіяльності відповідача щодо безпідставного, на думку позивача, ненарахування та невиплати, починаючи з липня 2022 року, суми доплати до пенсії, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні.
12. З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач просив відновити виплату доплати до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. з 01 липня 2022 року, а з цим позовом звернувся лише 07 грудня 2023 року, беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат, об`єктивність та відчутність різниці в отримуваній кожного місяця сумі пенсії та наведені правові висновки Верховного Суду, колегія суддів КАС ВС погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення з цим адміністративним позовом до суду першої інстанції в частині позовних вимог за період з 01 липня 2022 року до 03 червня 2023 року.
13. Стосовно доводів касаційної скарги, що в спірних правовідносинах необхідно застосувати положення частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ, колегія суддів КАС ВС звертає увагу на таке.
Відповідно до статті 51 Закону № 2262-ХІІ при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Таким чином, частина третя статті 51 Закону №2262-ХІІ поширює свою дію виключно на випадки здійснення перерахунку пенсій внаслідок підвищення грошового забезпечення особам, на які поширює свою дію вказаний закон. При цьому, такий перерахунок має бути протиправно не проведений пенсійним органом на підставі відповідних довідок, виданих уповноваженими органами.
Враховуючи наведене, колегія суддів КАС ВС погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що вказана виплата не є складовою грошового забезпечення, тому до спірних правовідносин положення частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ не застосовуються.
14. Покликання позивача на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2023 року по справі №380/1907/23 є необґрунтованими, з огляду на те, що такі висновки не є релевантними до даної справи та постановлені за інших фактичних обставин, оскільки у вказаній справі правовідносини виникли щодо складання та надання до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення особи для перерахунку пенсії.
Отже, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження у ході розгляду цієї справи, тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
15. Таким чином, рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Зважаючи на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року в адміністративній справі №400/14847/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                     Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                               Стеценко С.Г.
                                                                                                              Тацій Л.В.