ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року 
м. Київ
справа № 460/13317/23
адміністративне провадження № К/990/5381/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Чиркіна С.М. та судді Шарапи В.М., розглянувши у письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу 
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинення певних дій
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду у складі судді Недашківської К.М.  від 21 серпня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів  Ніколіна В.В., Гінди О.М., Гудима Л.Я. від 10 січня 2024 року
УСТАНОВИВ: 
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
Короткий зміст позовних вимог
1.          У червні 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області; відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУ ДПС у Рівненській області від 25 травня 2023 року № 80-Р/Л "Про анулювання ліцензій у сфері обігу пального" в частині анулювання виданих йому 17 січня 2023 року ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним № 17160314202300023, № 17160314202300024 та № 17160314202300025;
- зобов`язати відповідача видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Реєстр), інформацію щодо анулювання зазначених ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.
2.          На обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначав, що відповідач в оскаржуваному рішенні не встановив факт наявності недостовірних даних у документах, що подавалися ним разом із заявою на отримання ліцензій, чи підроблених документів для отримання ліцензії та не вказав документи, які містять такі недоліки. Лист Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - ДІАМ України) від 24 травня 2023 року № 4831/04/13-23 не може бути підставою для анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.
Позивач також вказував на те, що помилка, допущена державним органом, не повинна непропорційно втручатися в набуте ним право роздрібної торгівлі пальним.
3.          ГУ ДПС у Рівненській області у відзиві просило відмовити у задоволенні позову та посилалося на те, що ФОП ОСОБА_1 не додав до ліцензій акти вводу в експлуатацію об`єкта або акти готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікати про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
4.          Рівненський окружний адміністративний суд рішенням від 21 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року, задовольнив позов. 
5.          Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення ненаданням відповідачем у справі доказів того, що при облаштуванні АЗС позивача виконувалися будівельні роботи та/або закладався фундамент; крім того, дійшли висновку, що оскаржуване розпорядження ГУ ДПС у Рівненській області від 25 травня 2023 року № 80-Р/Л не відповідає критерію обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, не містить інформацію про документ, який позивач не подав або мав подати додатково, або який із поданих документів не відповідає закону. При цьому суди керувалися висновками щодо застосування статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі - Закон №481/95-ВР), викладеними у постановах Верховного Суду від 22 липня 2021 у справі № 640/19955/19, від 9 серпня 2022 у справі № 580/2513/21 та від 23 лютого 2023 у справі № 140/1784/22.
Щодо видалення інформації про ануляцію ліцензій з Реєстру суди зазначили про похідний характер такої вимоги та необхідності її задоволення у зв`язку з визнанням протиправним та скасування розпорядження відповідача.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6.          Відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року, а справі направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
7.          Позивач подав відзив, у якому просить залишити касаційну скаргу ГУ ДПС у Рівненській області без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін. 
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8.          ГУ ДПС у Рівненській області у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували частину тридцять восьму статті 15 Закону № 481/95-ВР), не дослідили наявні в матеріалах справи докази.
9.          ФОП ОСОБА_1 відзив на касаційну скаргу обґрунтовував тим, що для анулювання ліцензії контролюючий орган має встановити конкретний документ, наявний серед інших документів, які подавалися разом із заявою для отримання ліцензії, що не видавався відповідним органом, тобто є підробленим або містить недостовірну інформацію. Відповідач не зазначає докази, які вважає недопустимими. Посадові особи ГУ ДПС у Рівненській області переглянули його ліцензійну справу та виявили відсутність необхідного, на їх думку, документа, а недостовірність інформації у поданих документах не встановлювали.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
10.          Відповідач 8 лютого 2024 року подав до Суду касаційну скаргу.
11.          Верховний Суд ухвалою від 4 квітня 2024 року відкрив касаційне провадження.
12.          ФОП ОСОБА_1 у квітні 2024 року подав відзив на касаційну скаргу. 
13.          Верховний Суд ухвалою від 14 серпня 2024 року призначив розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 15 серпня 2024 року в приміщенні Касаційного адміністративного суду. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
14.          Суди попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановили, що ГУ ДПС у Рівненській області 17 січня 2023 року видало ФОП ОСОБА_1 ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним:
-          № 1714031420200023 - адреса місця торгівлі:  
АДРЕСА_1 - адреса місця торгівлі:  
АДРЕСА_2 - адреса місця торгівлі:  
АДРЕСА_3 .           16 березня 2023 року та 28 квітня 2023 року Державна податкова служба України листами від № 5582/7/99-00-09-01-02-07 та № 9345/7/99-00-09-01-02-07 зобов`язала, зокрема ГУ ДПС у Рівненській області здійснити інвентаризацію ліцензійних справ на предмет наявності дозвільних документів. 
16.           22 травня 2023 року ГУ ДПС України у Рівненській області запитало в Управління ДІАМ в Рівненській області інформацію щодо видачі ФОП ОСОБА_1 актів вводу в експлуатацію об`єктів або актів готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікатів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. 
17.           24 травня 2023 року ДІАМ України надіслала на адресу Державної податкової служби України та ГУ ДПС України у Рівненській області лист № 4631/04/13-23, в якому повідомила, зокрема, що шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметрами пошуку: «замовник - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 », інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, станом на дату надання відповіді не виявлено.
18.           25 травня 2023 року ДПС України у Рівненській області видало розпорядження № 80-Р/Л «Про анулювання ліцензій у сфері обігу пального", на підставі якого анулювало, зокрема, ліцензії № 1714031420200023, № 17160314202300024 та № 17160314202300025.
19.          Позивач оскаржив у цій справі анулювання зазначених ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
20.          Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає таке.
21.          Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
22.          Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
23.          Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року відповідають, а викладені у касаційній скарзі доводи є необґрунтованими з огляду на таке. 
24.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
25.          Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
26.          З 1 липня 2019 року Законом № 481/95-ВР у редакції Закону України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" передбачено, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них відповідних ліцензій.
27.          Відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 15 Закону № 481/95-ВР (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
28.          Із огляду на частини тридцяту, тридцять другу, тридцять п`яту, тридцять шосту  статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.
У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.
29.          Відповідно до частини тридцять сьомої статті 15 Закону № 481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
-          документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
-          акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
-          дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
30.          Таким чином, акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію, включений до переліку документів, що подаються разом із заявою про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Подібну правову позицію Верховний Суд висловив, зокрема, у постановах від 6 квітня 2021 року у справі № 240/8544/20, від 8 червня 2022 року у справі № 340/3135/20, від 9 серпня 2022 року у справі № 580/2513/21, від 23 лютого 2023 року у справі № 140/1784/22, від 24 лютого 2023 року у справі № 240/29665/21 та від 29 січня 2024 року у справі № 560/5937/22.
31.          При цьому, питання достатності документів для отримання права на реалізацію пального має досліджувати орган ліцензування на стадії розгляду заяви суб`єкта господарювання про надання ліцензії.
32.          Отримання ж контролюючим органом після видачі ліцензії від уповноважених органів інформації, що такі документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами, або встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії відповідно до абзаців 8 та 9 частини п`ятдесят другої статті 15 Закону № 481/95-ВР є підставою для ануляції ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
33.          Така інформація уповноваженого органу про невидачу/непогодження документів або подання заявником недостовірних даних може стосуватися лише конкретно визначених документів, які подавалися особою для отриманні ліцензії, та, відповідно, не може стосуватися документів, які заявник не подавав.  
34.          Отже, до суб`єкта господарювання може застосовуватися відповідальність у виді анулювання ліцензії, зокрема у разі, коли контролюючий орган достовірно встановить, що конкретний документ серед документів, які подавались разом із заявою для отримання ліцензії, насправді не видавався відповідним органом, тобто, є підробленим (сфальшованим) або містить недостовірну інформацію. 
35.          Подібні висновки Верховний Суд сформулював у пунктах 45- 46 постанови від 21 листопада 2023 року у справі № 580/7822/21 та у пункті 32 постанови від 5 червня 2024 року у справі № 420/19390/22.
36.          У справі, що розглядається, ГУ ДПС у Рівненській області анулювало ліцензії № 1714031420200023, № 17160314202300024 та № 17160314202300025 на роздрібну торгівлю пальним після отримання від ДІАМ України інформації у виді листа від 24 травня 2023 року № 4631/04/13-23 про невидачу ФОП ОСОБА_1 . дозвільних документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів - автозаправних станцій (АЗС) на АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2. 
37.          Суди попередніх інстанцій, встановивши, що зазначені АЗС позивача є модульними, виконаними як цілісні заводські вироби, дійшли висновку, що для їх встановлення не передбачено будь-яких будівельних робіт.
38.          Такий висновок судів відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у  постановах від 22 липня 2021 року у справі № 640/19955/19 та від 23 серпня 2023 року у справі № 640/27953/21, яка зводиться до того, що встановлення цілісного заводського виробу на бетонований майданчик, що не передбачає облаштування фундаменту, не є будівництвом, яке слід приймати (вводити) в експлуатацію як закінчений будівництвом об`єкт.
39.          ГУ ДПС у Рівненській області оскаржує судові рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України, та стверджує, що суди попередніх інстанції не дослідили зібрані у справі докази.
40.          Щодо листа Державної податкової служби України від 28 квітня 2023 року № 9345/7/99-00-09-01-02-07, суд апеляційної інстанції зазначив, що цей службовий лист підтверджує зауваження центрального органу виконавчої влади до якості аналізу його територіальним органом 14 ліцензійних справ, зокрема, ліцензійних справ щодо ФОП ОСОБА_1 .
41.          Лист ГУ ДПС у Рівненській області від 22 травня 2023 року № 5757/5/17-00-09-03-02 є запитом до ДІАМ України щодо надання інформації про введення в експлуатацію об`єктів, на які ФОП ОСОБА_1 видавалися ліцензії.
42.          На цей запит ДІАМ України у листі-відповіді від 24 травня 2023 року № 483104-13-23  повідомила ГУ ДПС у Рівненській області, що такі документи не виявлені (не видавалися).
43.          Оцінюючи листи ДАБІ України від 7 квітня 2022 № 40-201-11/1608-21 та Міністерства фінансів України від 28 лютого 2020 року № 11320-10-62/6731, суд апеляційної інстанції вказав, що ці листи містять виключно роз`яснення термінів та не впливають на результати вирішення справи. 
44.          Тобто, зазначені докази повно та всебічно досліджені судом апеляційної інстанції та не впливають на правильність висновку судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.  
45.          На стадії касаційного розгляду справи у силу положень статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не здійснює переоцінку зазначених доказів, оцінених судом апеляційної інстанції у процесі розгляду справи.
46.          У такому разі Суд відхиляє як безпідставні доводи відповідача щодо недослідження судами зібраних у справі доказів.
47.          У січні 2023 року ГУ ДПС у Рівненській області визнало під час процедури ліцензування достатніми надані ФОП ОСОБА_1 документи для отримання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним, зокрема, дозволи Управління Держпраці у Рівненській області на експлуатацію позивачем устаткування підвищеної небезпеки.
48.          На момент прийняття розпорядження від 25 травня 2023 року № 80-Р/Л "Про анулювання ліцензій у сфері обігу пального" ГУ ДПС у Рівненській області визнало подання заявником недостовірних даних, наданих разом із заявою на отримання ліцензії (абзац 9 частини п`ятдесят другої статті 15 Закону № 481/95-ВР), на підставі отриманої від ДІАМ України інформації про те, що ФОП ОСОБА_1 не видавалися документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.
49.          У розпорядження ГУ ДПС у Рівненській області від 25 травня 2023 року № 80-Р/Л не визначило конкретних документів, які подавалися ФОП ОСОБА_1 для отриманні ліцензії, що містять недостовірну інформацію стосовно прийняття органом державного архітектурно-будівельного контролю в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2.
50.          Встановивши такі обставини, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ГУ ДПС у Рівненській області не мало підстав анульовувати видані ФОП ОСОБА_1 ліцензії на роздрібну торгівлю пальним.
51.          Верховний Суд також підкреслює особливу важливість принципу належного урядування, сформульованого Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішеннях у справах "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року), "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland, заява № 10373/05, від 15 вересня 2009 року), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic, заява № 36548/97, ECHR 2002-VIII), "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia, заява № 55555/08, від 20 травня 2010 року), "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia, заява № 35298/04; від 11 червня 2009 року), «East/West Alliance Limited» проти України (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, від 23 січня 2014 року), Краєва проти України (Krayeva v. Ukraine, заява № 72858/13, від 13 січня 2022 року) та ін., відповідно до якого на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
52.          В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).
53.          Статтею 4 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-IХ «Про адміністративну процедуру» (далі - Закон № 2073-IХ), який набрав чинність з 15 грудня 2023 року, визначено, що одним із принципів адміністративної процедури є верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності.
54.          При цьому принцип юридичної (правової) визначеності за позицією Комітету міністрів Ради Європи (КМРЄ), висловленою у статті 6 Рекомендацій CM/Rec (2007)7 державам-членам щодо належного адміністрування (Recommendation CM/Rec(2007)7 of the Committee of Ministers to member states on good administration), полягає в тому, що суб`єкти владних повноважень не можуть вживати жодних ретроактивних заходів (зворотної дії), за винятком випадків, передбачених законом, та допускати втручатися у набуті права і остаточні правові рішення, за винятком випадків, коли це є абсолютно необхідним у суспільних інтересах.
55.          Щодо юридичної визначеності також неодноразово висловлювався Конституційний Суд України. Велика Палата Конституційного Суду України в абзаці другому підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2018 року № 7-р/2018 зазначила, що принцип юридичної визначеності як один із елементів верховенства права не виключає визнання за органом публічної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними.
56.          У абзаці другому-четвертому підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 5 червня 2019 року № 3-р(І)/2019 № 3-р(І)/2019 Конституційний Суд України звернув увагу на те, що юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване.
Юридичною визначеністю обумовлюється втілення легітимних очікувань, тобто досягнення бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки.
57.          Конституційний Суд України в абзаці четвертому пункту 4 Рішення 23 грудня 2022 року № 3-р/2022 зважив на те, як витлумачено поняття юридичної визначеності в міжнародних актах та документах, згідно з якими, зокрема, „юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були зрозумілими й точними, а також, щоб їхньою метою було забезпечення передбачності ситуацій та правовідносин; юридична визначеність також означає, що держава загалом повинна додержувати взятих на себе зобов`язань щодо людей або виконувати їм обіцяне [поняття „виправданого (леґітимного) очікування")" (Доповідь про правовладдя, ухвалена Європейською Комісією „За демократію через право" (Венеційська Комісія) на її 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), перше речення § 46, § 48); принцип правомірних (легітимних) очікувань, за тлумаченням Венеційської Комісії, виражає ідею, що „органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених (у особи) очікувань" (спеціальне Дослідження Венеційської Комісії „Мірило правовладдя", CDL-AD(2016)007, пункт II.B.5.61).
58.          Верховний Суд у такому контексті вважає, що принцип юридичної (правової) визначеності як складова принципу належного урядування в адміністративній процедурі є сукупністю вимог до застосування суб`єктом владних повноважень норм права у спосіб, який забезпечував би стабільність юридичного становища особи.
59.          Дозвільні органи, уповноважені видавати документ дозвільного характеру, не мають втручатися у набуті суб`єктом господарювання права та фактично переглядати свої кінцеві рішення лише тому, що існує імовірність недотримання ними власних процедур стосовно перевірки наявності підстав для відмови у видачі дозволу . 
60.          У випадку ліцензованої діяльності орган, який видав ліцензію, може її анулювати лише з підстав, визначених законом. 
61.          Неналежна перевірка ліцензіатом документів заявника згідно з переліком, визначеним законом, у ході процедури видачі ліцензії, не може тлумачитися надалі органом, який видав ліцензію, як виявлення недостовірних даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії, або отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами, та, відповідно, не є підставою для анулювання ліцензії у розумінні частини п`ятдесят другої статті 15 Закону № 481/95-ВР.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
62.          Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
63.          Суд не встановив неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень у цій справі; обставини у справі досліджені повно та всебічно. 
64.          Зважаючи на це, Суд вважає, що касаційну скаргу ГУ ДПС у Рівненській області слід залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня                            2024 року - без змін.
65.          У такому разі судові витрати відповідно до частини шостої статті 139 КАС України новому розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Cуд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 460/13317/23 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк 

Судді:                                                                                                              С.М. Чиркін

                                                                                                                                  В.М. Шарапа