УХВАЛА
 
26 липня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 127/12891/20
провадження № 61-9587св22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Карпенко С. О. та Ігнатенка В. М. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, про надання права на звернення до уповноваженого органу містобудування та архітектури без згоди співвласника домоволодіння за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року,
 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, про надання права на звернення до уповноваженого органу містобудування та архітектури без згоди співвласника домоволодіння.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року позов задоволено. Надано ОСОБА_1 право на звернення до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради без згоди співвласника домоволодіння на АДРЕСА_1 ОСОБА_2 щодо отримання будівельного паспорта.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв адвокат Путілін Є. В., залишено без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року - без змін.
У жовтні 2022 року ОСОБА_2 через адвоката Путіліна Є. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, ухвалити нове рішення про відмову в позові.
Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи. Зупинено дію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 рокудо закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
04 липня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Карпенко С. О., Ігнатенка В. М. та ОСОБА_3 від участі у розгляді цієї справи.
Заява обґрунтована тим, що у березні 2024 року вона зверталася до Верховного Суду із заявою, в якій просила невідкладно розглянути касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду  від 13 вересня 2022 року, проте на час звернення із заявою про відвід зазначена касаційна скарга не розглянута. На думку заявниці, зазначені обставини викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України є підставою для відводу суддів.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2024 року в зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 справу призначено судді-доповідачу  Карпенко С. О., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Сердюк В. В.
Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Карпенко С. О., Ігнатенка В. М. визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді. Заяву  ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_3 від участі у розгляді справи залишено без розгляду, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя від 22 серпня 2023 року № 835/0/15-23 ОСОБА_3 звільнено з посади судді Верховного Суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2024 року справу призначено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Олійник А. С.
Перевіривши доводи заяви     ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. 
«Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого необхідно враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності….» (рішення ЄСПЛ від 15 липня 2010 року у справі «Газета Україна-центр» проти України», пункт 28).
У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді необхідно визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає як суд, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 06 березня 2018 року у справі «Михайлова проти України», пункт 56).
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», пункти 49, 50).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Верховний Суд виходить з того, що суддя вважається безстороннім доти, доки не доведено іншого. 
Крім того, сумніви мають ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.
Верховний Суд зазначає, що метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Водночас необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
Доводи заяви     ОСОБА_1 про відвід колегії суддів не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду: Карпенко С. О. та Ігнатенка В. М. згідно зі статтею 36 ЦПК України, з огляду на відсутність доказів фактичної упередженості суддів. Тривалий розгляд касаційної скарги у цій справі не може бути підставою для відводу суддів і вказувати на їхню необ`єктивність та упередженість, оскільки заявниця не надала доказів упередженості суддів.
Оцінивши доводи заяви про відвід суддів Карпенко С. О. та Ігнатенка В. М., Верховний Суд дійшов висновку, що побоювання заявниці щодо безсторонності та сумніви в неупередженості суддів не є об`єктивно виправданими і не доводять існування об`єктивного і суб`єктивного критеріїв, тому заявлений відвід є необґрунтованим. 
Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Карпенко С. О. та Ігнатенка В. М. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, про надання права на звернення до уповноваженого органу містобудування та архітектури без згоди співвласника домоволодіння за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       А. С. Олійник