П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/1365/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І. 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
03 липня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідачів), в якому просила про:
- визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області  від 26.01.2024 № 905090171198 щодо відмови позивачці у призначенні та виплаті пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно з наданими довідками про складові заробітної плати від 24.01.2024 за №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382.
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату позивачці з 25.01.2024 пенсію державного службовця за віком з урахуванням довідок.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 18.03.2024 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 905090171198 від 26 січня 2024 року.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 січня 2024 року про переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу". В решті позовних вимог відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що позивачка з 05.10.2010 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримувала пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Згодом позивачка перейшла на пенсію по втраті годувальника. 24.01.2024 позивачка звернулась до відповідача 1 з заявою про перехід з пенсії по втраті годувальника на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 24.01.2024 №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382. Однак рішенням відповідача 2 від 26.01.2024 № 905090171198 позивачці надано відмову.
У відзиві на апеляційну скаргу представник  Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначає, що 25.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії згідно довідок про складові заробітної плати №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382 від 24.01.2024, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії з огляду на те, що раніше призначена пенсія на умовах та в порядку визначених Законом № 889-VIII не перераховуються та не призначаються.
Звертає увагу на те, що довідка № 0200-0602-8/8380 від 24.01.2024 порушує приписи Постанови № 662, оскільки посадовий оклад, надбавка за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії, однак пенсія позивачці призначена 05.10.2010. Крім того, на думку відповідача 1, лист № 0200-0602-8/8382 від 24.01.2024 не є довідкою в розумінні Постанови № 622, оскільки не відповідає формі, затвердженій вказаною постановою. Більше того, лист оформлений не за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії (05.10.2010).
Згідно з положеннями ч. 3   ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства   України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка ОСОБА_1 з 05.10.2010 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993.
03.10.2017 позивачка звернулась до пенсійного органу з заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058-IV).
Станом на дату звернення до суду ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058-IV).
24.01.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою, в якій просила перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Обчислення розміру пенсії позивачка просила здійснити на підставі довідки від 24.01.2024 № 0200-0602-8/8380 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки від 24.01.2024 № 0200-0602-8/8382.
За принципом екстериторіальності заяву позивачки розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду у Київській області із прийняттям рішення від 26.01.2024 № 905090171198 про відмову у перерахунку пенсії.
У рішенні зазначено, що позивачці 05.10.2010 вже було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Провести перерахунок відповідно до Закону № 889-VIII згідно довідок про складові заробітної плати від 24.01.2024 за №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, законних підстав немає, оскільки статтею 37 Закону № 889-VII не передбачено можливості здійснення перерахунків вже призначених пенсій державним службовцям.
Листом від 30.01.2024 за № 0200-0205-8/10113 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивачку про прийняте рішення відповідача 2.
Позивачка вважає протиправним рішення відповідача 2, а тому звернулася до суду з цим позовом.
Так, до 01.01.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу".
З 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", у Прикінцевих та перехідних положеннях якого закріплено, що Закон № 3723-XII втрачає чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.
Зокрема, пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Крім того, пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Вказаний висновок додатково підтверджується нормами Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі – Порядок № 622).
Тобто, незважаючи на те, що відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за особами, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мали не менше 20 років стажу на посадах державної служби, у подальшому (після 01.05.2016) зберігається право на призначення (отримання) пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.
Аналогічний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).
При цьому, частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, – у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби, зокрема 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі, за такою особою зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.
Подібна правова позиція відображена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 645/3044/17.
Як встановлено судом першої інстанції, позивачка має стаж на посаді державної служби понад 20 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, а тому набула право на пенсію державного службовця, яка була їй призначена у 2010 році.
Починаючи з 03.10.2017 позивачку за її заявою переведено на пенсію по втраті годувальника згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058-IV).
24.01.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідки від 24.01.2024 № 0200-0602-8/8380 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки від 24.01.2024 № 0200-0602-8/8382.
У здійсненні відповідного переведення та перерахунку пенсії позивачці відмовлено.
Оцінюючи правомірність наданої відмови, суд першої інстанції звертає увагу на те, що право позивачки на обчислення пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" та право вимагати такого обчислення гарантовані законом і реалізація таких прав не може ставитися у залежність від позиції пенсійного органу щодо доцільності такого обчислення. Якщо особа має право на перехід на інший вид пенсії, то може ним скористатись за власним бажанням.
З наведених міркувань рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 905090171198 від 26.01.2024 обґрунтовано визнається судом протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо позовних вимог в частині обчислення розміру пенсії державного службовця за віком із врахуванням заробітної плати згідно з наданими довідками про складові заробітної плати від 24.01.2024 за №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382, колегія суддів враховує наступне.
Так, стаття 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, якою встановлювався порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, скасована в зв`язку з прийняттям Закону України "Про державну службу" № 889-VIII.
Водночас, Законом України "Про державну службу" № 889-VIII не передбачено обов`язок пенсійних органів щодо проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у разі збільшення заробітної плати працюючих державних службовців.
Також, пунктами 5 та 6 Порядку № 622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
Як встановлено судом першої інстанції, на момент звернення позивачки з заявою про переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, визначалися постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.
У даному ж випадку, оскільки позивачка з 2010 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, йдеться не про призначення пенсії вперше або за іншим законом, а про переведення на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу".
Як вірно зазначив суд першої інстанції, врахування довідок про заробітну плату від 24.01.2024 за №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, при обчисленні розміру пенсійних виплат у разі переведення позивачки з одного виду пенсії на інший призведе до фактичного перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку із збільшенням розміру заробітної плати державних службовців, що суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства.
Слід також зазначити, що Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою особи щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну служб" від 10.12.2015 № 889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців) від 23.12.2022 № 3-р/2022 у справі № 3-132/2018 (5462/17) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, тому що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ зі змінами.
При цьому, підпункт 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIIІ, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 (і змінами).
Також, Конституційний Суд України звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.
Отже, з наведеного висновується, що враховуючи рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 № 3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії держаних службовців у майбутньому зазнає змін.
Тобто, до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 520/6418/21.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачка не має права на врахування довідок про складові заробітної плати від 24.01.2024 за №№ 0200-0602-8/8380, 0200-0602-8/8382, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-XII.
Таким чином, відповідач не може позбавляти позивача права на перехід на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ. 
Крім того, при розрахунку позивачці пенсії державного службовця повинен застосовуватися той розмір заробітної плати, який застосовувався при первинному призначенні пенсії.
Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відсутні підстави для врахування наданих позивачкою разом зі заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на грудень 2023 року.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 905090171198 від 26.01.2024 та покладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як пенсійний орган за місцем пенсійного обліку позивачки, обов`язку повторно розглянути заяву позивачки 25.01.2024 про переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, з урахування висновків суду за наслідками вирішення цієї справи. 
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.