ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 р.	Справа № 520/14746/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/14746/23
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області                  
          про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 до Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 (надалі – позивач, заявник, апелянт ОСОБА_1 ) подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просив  встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, з урахуванням змін, внесених Другим апеляційним адміністративним судом по справі № 520/14746/23 (є таким, що набрало законної сили), у спосіб зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (надалі відповідача, ГУ ДСНС України у Харківській області) подати у строк, встановлений судом, звіт про виконання вказаного рішення у спосіб вчинення належного перерахунку грошового забезпечення позивача з наданням суду та позивачу в особі представника, підтверджуючих доказів з детальним розрахунком всіх складових грошового забезпечення, з метою перевірки правильності такого розрахунку у судовому порядку
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі - повернуто без розгляду.
ОСОБА_1 не погодився із зазначеним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену ухвалу від 08 березня 2024 року та ухвалити нову постанову про задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, з урахуванням змін, внесених Другим апеляційним адміністративним судом по справі № 520/14746/23 (є таким, що набрало законної сили), у спосіб зобов`язання ГУ ДСНС України у Харківській області подати у строк, встановлений судом, звіт про виконання вказаного рішення у спосіб вчинення належного перерахунку грошового забезпечення позивача з наданням суду та позивачу в особі представника, підтверджуючих доказів з детальним розрахунком всіх складових грошового забезпечення, з метою перевірки правильності такого розрахунку у судовому порядку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на безпідставне повернення без розгляду його заяви, оскільки фактично, зміна рішення суду першої інстанції не стосувалась права, а стосувалась частини позовного періоду з 01.01.2020 по 28.01.2020, відтак, Другим апеляційним адміністративним судом лише конкретизовано позовний період, без втручання у саму суть висновків суду першої інстанції, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності повноважень у встановленні судового контролю. Вказує, що на момент виконання судового рішення виник новий спір про розмір премії позивача. Інші доводи апеляційної скарги стосуються надання оцінки наявності підстав для задоволення заяви позивача.
Відповідач не погодився з доводами апеляційної скарги та подав на неї відзив, у якому просив в задоволенні скарги відмовити , а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вказав на те, що питання встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду та вказав на те, що позивач мав звернутися до органів виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду у цій справі.
Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, позивач заяв та клопотань не надав, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 по справі № 520/14746/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ДСНС України у Харківській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії  задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДСНС України у Харківській області щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 31.01.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Зобов`язано ГУ ДСНС України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, з урахуванням раніше сплачених сум, за періоди: з 29.01.2020 по 31.12.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2021 по 31.12.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 №1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2022 по 31.12.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2023 по 31.01.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 03.11.2022 №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 року апеляційну скаргу ГУ ДСНС України у Харківській області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 по справі №520/14746/23 змінено та викладено другий та третій абзац резолютивної частини цього рішення в наступній редакції: «Визнати протиправною бездіяльність ГУ ДСНС України у Харківській області щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2020 року по 31.01.2023 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Зобов`язати ГУ ДСНС України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, з урахуванням раніше сплачених сум, за періоди: з 01.01.2020 по 31.12.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2021 по 31.12.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 №1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2022 по 31.12.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з 01.01.2023 по 31.01.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 03.11.2022 №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.». В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 по справі №520/14746/23 залишено без змін.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно із ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З аналізу викладених вище норм випливає, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, тобто заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення підлягає вирішенню судом, який розглянув справу по суті та прийняв рішення не на користь суб`єкта владних повноважень.
Оскільки за наслідками апеляційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 по справі № 520/14746/23 змінено, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що судом, який ухвалив рішення по суті позовних вимог на користь позивача, який просить встановити судовий контроль у порядку статті 382 КАС України є саме Другий апеляційний адміністративний суд, а не Харківський окружний адміністративний суд, до якого ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою.
Отже, вирішити питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 520/14746/23  відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України  є Другий апеляційний адміністративний суд, який ухвалив судове рішення у цій справі, що набрало законної сили та підлягає виконанню відповідачем. Натомість, Харківський окружний адміністративний суд не є повноважним судом для вирішення цього питання.
Частиною 2 статті 167 КАС України передбачено, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Харківський окружний адміністративний суд не наділений повноваженнями зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, яке ухвалено Другим апеляційним адміністративним судом.
Таким чином, суд першої інстанції правомірно повернув заяву позивача без розгляду.
Доводи апеляції по суті заяви колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції по суті заяву позивача про встановлення судового контролю не розглядав, а повернув її  без розгляду.
Враховуючи вище зазначене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм чинного законодавства.
Керуючись ст. 167, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 320-322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року по справі №520/14746/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  03.07.2024.