ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/12095/24
Провадження № 22-ц/4820/1434/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнта І. В.,
секретар судового засідання Заворотна А. В.,
з участю представника заявника ОСОБА_1 

розглянув у закритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України в особі Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2024 року (суддя Колієв С. А.) у справі за заявою Державної податкової служби України в особі Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю.

Заслухавши доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :
У травні 2024 року Державна податкова служба України в особі ГУ ДПС у Хмельницькій області, звертаючись до суду із вказаною заявою, зазначала, що 31.01.2022 до ГУ ДПС у Хмельницькій області надійшли відомості щодо державної реєстрації припинення ОСОБА_2 діяльності як фізичною особою-підприємцем. 26.08.2022 ОСОБА_2 направлено запит про надання документів для проведення перевірки, на що відповіді він не надав. Відповідно до наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 19.02.2024 здійснено виїзд на юридичну адресу ОСОБА_2 , де станом на 12.03.2024 встановлена його відсутність та складено акт про неможливість проведення перевірки. Відповідно до інформаційних даних АІС «Податковий блок» ДПС України платник податків-фізична особа ОСОБА_2 використовував банківський рахунок в АТ «Державний ощадний банк України». З метою проведення перевірки щодо недопущення ухилення від сплати податків існує необхідність в розкритті банківської таємниці про обіг та обсяг коштів на банківському рахунку ОСОБА_2 . 
Тому заявник просив зобов`язати філію Хмельницьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» надати інформацію про обсяг та обіг коштів із зазначенням контрагентів, з якими проводились господарські операції (назви та коди ЄДРПОУ контрагентів, дати та призначення платежів) платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2017 по 31.01.2022 на рахунку № НОМЕР_1 (українська гривня).
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.
Державна податкова служба України в особі ГУ ДПС у Хмельницькій області, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Висновок суду першої інстанції про недоведеність заявником вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законом, спростовується заявою та матеріалами справи. Заява є обґрунтованою відповідно до вимог статті 348 ЦПК України та містить детальний виклад обставин, у зв`язку з якими виникла потреба у розкритті банківської таємниці щодо руху коштів по банківських рахунках ФОП ОСОБА_2 . Суд не взяв до уваги те, що необхідність розкриття банківської таємниці зумовлена проведенням перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. Оскільки ОСОБА_2 не надав документи у відповідь на запит, а для проведення перевірки необхідна інформація про обіг та обсяг коштів на рахунку ФОП ОСОБА_2 у банку, існує об`єктивна потреба в розкритті банківської таємниці. 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» зазначало, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на те, що заявник документально не підтвердив здійснення всіх заходів досудового отримання інформації, що містить банківську таємницю, не надав докази направлення та/або вручення ОСОБА_2 копії наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області про призначення документальної позапланової перевірки.
У засіданні апеляційного суду представник заявника апеляційну скаргу підтримала.
Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Суд першої інстанції правильно установив, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області № 679-П від 19.02.2024 вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.01.2022 та з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2011 по 31.01.2022 (а.с. 10).
12.03.2024 ГУ ДПС у Хмельницькій області склало акт № 219/22-01-24-05/3184822653 про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням платника податків, оскільки станом на 16.02.2024 ОСОБА_2 відсутній за адресою АДРЕСА_1 . Фактичне місце перебування ОСОБА_2 на час перевірки невідоме (а.с. 8).
26.08.2022 ГУ ДПС у Хмельницькій області оформило письмовий запит ОСОБА_2 про надання документів за період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2019 по 31.01.2022 (а.с. 19-20).
Відомості про надіслання запиту та отримання відповіді відсутні.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Рішення про відмову у задоволенні заяви суд мотивував безпідставністю вимог, вказавши що матеріалами справи не доведено неможливість вчинення заявником дій відповідно до способів реагування, передбачених законом.
Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Відповідно до частини 1 статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.
Згідно з частинами 1 і 2 статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон України № 2121-III) інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів. 
Пунктом 2 частини 1 статті 62 Закону України № 2121-III передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, серед іншого, за рішенням суду.
Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.
Відповідно до підпункту 20.1.5. пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від Національного банку України, банків довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках у банку. 
Саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких проведення перевірки є неможливим або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.
Згідно з пунктом 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. 
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (пп. 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України).
Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності певних обставин на підставі наказу контролюючого органу про її проведення (стаття 78 ПК України).
Пунктом 73.3. статті 73 ПК України закріплено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Приписами пп. 73.3.2. пункту 73.3. статті 73 ПК України передбачено, що запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За змістом пунктів 42.2., 42.4., 42.5. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4. цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). 
Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». 
У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. 
Статтею 348 ЦПК України передбачено, що в заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.
Якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні заяви (частина 2 статті 350 ЦПК України).
Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).
Отже, у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.
Розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, в межах цивільної справи можливе лише щодо юридичної або фізичної особи, стосовно якої вимагається розкриття інформації, а не її контрагентів.
До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 08 червня 2022 року у справі № 686/17998/21, від 27 червня 2022 року у справі № 686/17906/21, від 29 червня 2022 року у справі № 686/17459/21, від 21 липня 2022 року у справі № 686/17914/21, від 16 серпня 2022 року у справі № 686/17445/21, від 21 вересня 2022 року у справі № 461/6330/21.
Звертаючись до суду з вказаною заявою, ГУ ДПС в Хмельницькій області зазначало про ненадання ФОП ОСОБА_2 документів щодо руху коштів по рахунках в АТ «Державний ощадний банк України».
Отже, звернення з заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю обумовлене неможливістю отримання від ФОП ОСОБА_2 документів щодо руху коштів по рахунках згідно з направленим запитом № 2566/10/22-01-24-05 від 26.08.2022, а також відсутності останнього за місцем реєстрації підприємницької діяльності на час здійснення перевірки.
Проте в матеріалах справи відсутні докази отримання ФОП ОСОБА_2 копії наказу про проведення документальної перевірки, запиту чи їх повернення без вручення з причин відсутності за відповідною адресою адресата.
Не містить посилання на такі докази й апеляційна скарга.
Установивши, що ГУ ДПС в Хмельницькій області не надало доказів неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законом, а також не довело існування обставин, за яких перевірка є неможливою або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області залишити без задоволення.
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
Повне судове рішення складено 23 липня 2024 року.

 
Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта