ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 вересня 2024 року 	м.Суми	

Справа №581/20/24 
Номер провадження 22-ц/816/1171/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»
на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 лютого 2024 року в складі судді Бутенка Д.В., ухвалене у селищі Липова Долина, повний текст якого складено 16 лютого 2024 року,

                                                                в с т а н о в и в:

12 січня 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Маківського В.В., звернулася до суду з позовом до ТОВ «СК-АГРО» про стягнення орендної плати, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки: площею 3,468 га (кадастровий номер: 5923281700:02:001:0108), яку 24 жовтня 2013 року строком на десять років передала в оренду відповідачу ТОВ «СК-АГРО», підписавши відповідний договір оренди землі. 15 вересня 2015 року вона уклала додаткову угоду № 1 до вказаного договору, якою змінено строк дії договору, а саме продовжено до 10 років (до 24 жовтня 2023 року), розмір орендної плати збільшено до 7%, що становить 7513 грн 04 коп. Станом на день пред`явлення позову виникла заборгованість по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, зокрема, за 2021,2022 та 2023 роки заборгованість складає за 2021 рік 12835 грн 15 коп, за 2022 рік 16249 грн 72 коп та за 2023 рік 16957 грн 13 коп, яку відповідач добровільно відмовляється сплачувати. Зазначає, що згідно з п.14 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені вказаним договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, яка становить за 2021 рік 10616 грн 72 коп, за 2022 рік 7391 грн 77 коп, за 2023 рік 125 грн 13 коп. Також відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, які становлять: 4121 грн 97 коп індекс інфляції за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 707 грн 40 коп індекс інфляції за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік, 00 грн 00 коп індекс інфляції за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік, 1291 грн 58 коп 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021,2022 та 2023 роки. 
Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021, 2022 та 2023 роки, пеню, індекс інфляції та 3% річних за прострочення внесення орендної плати у розмірі 70296 грн 57 коп. (із урахуванням штрафних санкцій та індексації), а також понесені витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 8265 грн 50 коп. орендної плати за 2021 рік (із урахуванням індексів інфляції), 9511 грн 75 коп. орендної плати за 2022 рік (із урахуванням індексів інфляції), 7801 грн 10 коп. орендної плати за 2023 рік (із урахуванням індексів інфляції), 6294 грн 01 коп. пені за прострочення виплати орендної плати за 2021 рік, 3702 грн 03 коп. пені за прострочення виплати орендної плати за 2022 рік, 2730 грн 88 коп. індексу інфляції за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 483 грн 56 коп. індексу інфляції за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік, 502 грн 03 коп. 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 292 грн 37 коп. 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік, 05 грн 76 коп. 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік.
Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 678 грн 27 коп. повернення сплаченого нею судового збору.
В апеляційній скарзі ТОВ «СК-АГРО», посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. 
Доводить, що за час дії договору оренди, за період з 2016 по 2020 роки товариством сплачено позивачу орендної плати на суму 61821 грн 60 коп., що на 24136 грн 40 коп. більше, ніж визначена за договором орендна плата, яка мала бути сплачена відповідачем за цей період. Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про не виплату орендної плати за 2021 та 2022 роки, оскільки станом на час ухвалення рішення по орендній платі мала місце переплата, яка перевищувала розмір орендної плати станом на 31.12.2022 року, який мав би отримати орендодавець за умовами договору.
Вважає, що судом першої інстанції неправильно розрахована індексація орендної плати та пеня.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до апеляційного суду не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у квітні 2002 року отримала державний акт на право приватної власності на землю: серії І-СМ №049401, відповідно до якого на підставі свідоцтва про право на спадщину АВМ №932593 від 31 серпня 2000 року, їй передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,116 га, яка розташована на території Калінінської сільської ради, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8).
24 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір №30489 оренди землі, на підставі якого ОСОБА_1 передала зазначеному товариству у користування строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 3,4680 га (з них, рілля 3,4680 га (кадастровий номер: 5923281700:02:001:0108). Згідно з п.9-14,36 орендна плата вноситься орендарем у формі та в розмірі 4296 грн 61 коп, що становить 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року; передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення; зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (а.с.11-14).
15 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди землі №30489, якою внесені зміни щодо строку дії вищенаведеного договору оренди: договір укладено на 10 років (до 24 жовтня 2023 року) та визначено розмір орендної плати, який становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, і дорівнює 7513 грн 04 коп, предметом договору оренди визначена земельна ділянка загальною площею 3,468 га, у тому числі рілля 3,468 га (кадастровий номер:5923281700:02:001:0108) (п.2,8,9 додаткової угоди) (а.с.15).
Рішенням державного реєстратора Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області від 18 лютого 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 3,4680 га (кадастровий номер: 5923281700:02:001:0108), індексний номер 28385620, підставою вчинення реєстраційної дії було укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» договору оренди землі №30489 від 24 жовтня 2013 року, додаткової угоди до договору оренди землі № 1 від 15 вересня 2015 року (а.с.9-10,37-39).
Відповідно до довідки про нарахування та сплату орендної плати ОСОБА_1 по договору оренди землі від 24 жовтня 2013 року, виданої ТОВ «СК-АГРО» вбачається, що сума що мала бути нарахована/сплачена за договором оренди становить 37565 грн 20 коп, сума виплаченої орендної плати становить 49766 грн 39 коп, сума переплати становить 24136 грн 40 коп (а.с.36).  
Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виплатив за 2021-2023 роки узгоджений договірний розмір орендної плати, який підлягає стягненню в судовому порядку. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, з відповідача підлягає стягненню договірний розмір пені, а відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України - інфляційні втрати та три відсотки річних.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі – ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).
За змістом ст.ст. 21 Закону України «Про оренду землі» , орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. 
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. 
Як вбачається із матеріалів справи, змісту укладеного між сторонами договору оренди землі та додаткових угод, відповідач у порушення п.9,10,11 укладеного правочину повно та своєчасно до 30 грудня 2021 року, 30 грудня 2022 року, 30 грудня 2023 року, та протягом розгляду даної справи добросовісно не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати за 2021 рік у сумі 8265 грн 50 коп. із урахуванням індексів інфляції за рік, в якому використовувалася земельна ділянка позивачки (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції = 7513.04 * 1.10015334 (сукупний індекс інфляції за період із 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року) = 8265.50 грн) (із урахуванням податків та обов`язкових платежів, які необхідно нарахувати та сплатити відповідачу як податковому агенту), за 2022 рік в сумі 9511 грн 75 коп із урахуванням індексів інфляції за рік, в якому використовувалася земельна ділянка позивачки (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції = 7513.04 * 1.26603244 (сукупний індекс інфляції за період із 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року) = 9511.75 грн) (із урахуванням податків та обов`язкових платежів, які необхідно нарахувати та сплатити відповідачу як податковому агенту), а не помилково обрахованого розміру орендної плати заявленої у позові – 16249 грн 72 коп, та за 2023 рік в сумі 7801 грн 10 коп із урахуванням індексів інфляції за рік, в якому використовувалася земельна ділянка позивачки (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції = 7513.04 * 1.03834160 (сукупний індекс інфляції за період із 01 січня 2023 року по 24 жовтня 2023 року) = 7801.10 грн) (із урахуванням податків та обов`язкових платежів, які необхідно нарахувати та сплатити відповідачу як податковому агенту), а не помилково обрахованого розміру орендної плати заявленої у позові – 16957 грн 13 коп. Саме ці правильно обраховані судом договірні розміри орендної плати із урахуванням індексів інфляції за 2021,2022 та 2023 роки підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в якості ефективного договірного способу захисту порушеного права на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування належною їй земельною ділянкою, оскільки доказів у підтвердження зворотного відповідач суду не надав (а.с.16-18). 
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що зобов`язання відповідача перед позивачем було виконано в повному обсязі, оскільки орендна плата за 2021-2022 роки була сплачена наперед протягом 2016-2020 років, слід зазначити наступне.
Відповідачем не заперечувалося, що у 2021-2023 звітному роках орендна плата не перераховувалася.
Норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та положення договорів оренди не містять заборони на сплату орендної плати авансом за наступні роки користування земельною ділянкою. Проте, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що сплачена в більшому розмірі орендна плата є авансовим платежем. Товариством не було обґрунтовано, за який конкретно період використання товариством земельної ділянки в майбутньому були виплачені кошти. Також не доведено і наявності згоди ОСОБА_1 на сплату ТОВ «СК-АГРО» у 2016-2020 роках орендної плати за наступні роки користування належною земельною ділянкою, тому колегія судів відхиляє доводи відповідача стосовно дострокового виконання ним своїх зобов`язань та відсутності заборгованості з виплати орендної плати за 2021-2023 роки.
Враховуючи встановлення факту порушення відповідачем умов договору оренди в частині своєчасної сплати орендної пати за 2021-2023 роки, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені. Наведений судом розрахунок та розмір пені відповідають умовам укладеного договору і відповідачем не спростовані. 
Стосовно доводів відповідача, що з врахуванням ст. 258 ЦК України пеня підлягає стягненню за один рік прострочення, колегія суддів зауважує, що відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності не заявлялося.
Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання по виплаті орендної плати за 2021-2023 роки на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України слід стягнути інфляційні втрати та 3% річних.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Враховуючи те, що справа є малозначною, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись  ст. ст. 367-369, п. 1 ч. 1 ст. 374,   ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд 

                                                                 п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» залишити без задоволення.
Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина