ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2024 року
м. Київ
справа № 308/13071/22
провадження № 51-1139км24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
захисника                                                    ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року постановлені стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 111-1 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини  
За вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 111-1 КК, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій на строк 10 років та з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.
Початок строку відбування основного покарання ОСОБА_7 визначено обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня її фактичного затримання, строк додаткового покарання - з моменту відбуття основного покарання.
Вирішено питаннящодо речового доказу. 
Згідно з вироком у квітні 2022 року (більш точного часу встановити з об`єктивних причин не виявилося можливим) громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Сватово Сватівського району Луганської області, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань так званої «ЛНР» та окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом, з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу рф, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю рф над політичними та економічними процесами в Україні, маючи умисел на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території в м. Сватово, надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду виконуючої обов`язки начальника Сватівського районного управління Пенсійного фонду так званої «ЛНР».
Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_7 , з початку квітня 2022 року приступила до виконання обов`язків начальника Сватівського районного управління Пенсійного фонду так званої «ЛНР» незаконно створеного окупаційною адміністрацією рф з метою подальшого становлення та легалізації на тимчасово окупованій території Луганської області так званої «ЛНР».
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20 листопада 2023 рокувирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року залишено без змін. 
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року та закрити кримінальне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку з невстановленям достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати. 
Зазначає, що в основу обвинувального вироку покладені показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , показання яких по суті є показаннями з чужих слів, адже інформація, яку вони повідомляли суду, була отримана ними через мережу Інтернет та від знайомих.
Крім того, зазначає про те, що свідок ОСОБА_9 під час її допиту у суді у форматі відеоконференції не змогла впізнати ОСОБА_7 на фото, наданому прокурором.
Ставить під сумнів інформацію, отриману з сайту «Луганський інформаційний простір», про зайняття ОСОБА_7 посади начальника Сватівського районного управління Пенсійного фонду так званої «ЛНР», адже доступ до таких сайтів заблоковано Україною, що позбавляє можливості перевірити зазначену інформацію.
Крім того, зазначає про те, що судом не досліджувалась інформація, що можливо міститься на зазначеному сайті, та не оглядався і диск з інформацією про огляд такого сайту 20 травня 2022 року оперуповноваженим.
Також зазначає про те, що апеляційний суд належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та не спростував їх.
Позиції учасників судового провадження
Захисник у судовому засіданні просив задовольнити касаційну скаргу з підстав, зазначених у ній.
Прокурор у судовому засіданні просив залишити без задоволення касаційну скаргу, а судові рішення без зміни.
Відповідно до вимог статті 323 КПК, засуджена ОСОБА_7 була повідомлена про касаційний розгляд шляхом опублікування повідомлення в газеті «Урядовий кур'єр», однак, в судове засідання не з'явилася, що не перешкоджає касаційному розгляду.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, позиції захисника та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Статтею 370 КПК передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 111-1 КК, було зроблено з додержанням положень статті 23 КПК на підставі з`ясування всіх обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до статті 94 зазначеного Кодексу.
Так, приводом для початку здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні став рапорт заступника начальника 3 управління ГУ ІНФОРМАЦІЯ_9 від 08 травня 2022 року про виявлення у діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 111-1 КК.
Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 пояснила, що у березні 2022 року почалася окупація м. Сватове, а у квітні 2022 року - створення управління пенсійного фонду так званої «ЛНР». Начальником цього управлення була призначена  ОСОБА_7 .Зазначена інформація була розміщена в Інтернеті на офіційному сайті так званої «ЛНР». На її думку,  ОСОБА_7 причетна до організації пенсійного фонду так званої «ЛНР», оскільки очолила організацію. Зазначила, що у людей був вибір залишатися або покинути окуповану територію, однак  ОСОБА_7 залишилася. Вона особисто була знайомою з  ОСОБА_7 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що їй відомо з джерел Інтернету, що  ОСОБА_7 очолила управління пенсійного фонду так званої «ЛНР». Вона особисто знайома з  ОСОБА_7 , яка працювала бухгалтером, що обслуговувався їхнім казначейством. Через Інтернет вона побачила фотографію з  ОСОБА_7 , на якій остання отримувала грамоту як працівник пенсійного фонду так званої «ЛНР». Також їй розповідала знайома ОСОБА_11 , що  ОСОБА_7 пішла працювати у пенсійний фонд так званої «ЛНР». Особисто їй  ОСОБА_7 не казала, що працює у пенсійному фонді так званої «ЛНР». 
Судом також були досліджені і покладені в основу вироку протоколи про пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_12 від 25 червня 2022 року, свідка ОСОБА_8 від 28 червня 2022 року та свідка ОСОБА_10 від 29 червня 2022 року.
Окрім того, висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення суд першої інстанції зробив на підставі наданих стороною обвинувачення протоколу огляду від 20 травня 2022 року та протоколу огляду від 31 травня 2022 року.
Суд апеляційної інстанції в межах, установлених статтею 404 КПК, й у порядку, визначеному статтею 405 КПК, переглянув вирок місцевого суду за скаргою захисника, та за наслідками апеляційного розгляду апеляційну скаргу сторони захисту залишив без задоволення, а вирок місцевого суду - без змін.
Доводи касаційної скарги сторони захисту про недостовірність і недопустимість інформації, отриманої з мережі «Інтернет», на думку колегії суддів, є безпідставними з огляду на таке.
ОСОБА_7 засуджено за кримінальне правопорушення, яке віднесено до злочинів проти основ національної безпеки України. Основними доказами в зазначеній категорії кримінальних проваджень є електронні (цифрові) докази, до яких належать: матеріали фотозйомки, звуко-запису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих (інтернет; різноманітні засоби масової інформації; соціальні мережі) чи закритих мережах (приватні месенджери та телеграмканали; особисте листування з використанням комп`ютерної техніки і мобільних телефонів, флешносії, карти пам`яті тощо). 
За змістом статті 99 КПК матеріали, у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на виконання відповідних доручень слідчого, старшим оперуповноваженим було проведено огляд інтернет-сторінок, зроблено їх скріншоти, роздруківки яких містяться у протоколах огляду (що дозволяє впевнитися в інформації, яка була об`єктом огляду) від 20 та 31 травня 2022 року (т. 1, а. п. 158 - 169), які відповідають вимогам КПК.
Так, відповідно до протоколу огляду від 20 травня 2022 року було оглянуто розміщений у мережі Інтернет офіційний сайт «Луганський інформаційний центр» (Режим доступу:  ІНФОРМАЦІЯ_2 ), де ІНФОРМАЦІЯ_10 опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якій містяться дані щодо створення так званим Урядом «ЛНР» на тимчасово окупованій території Луганської області підрозділів так званого пенсійного фонду « ЛНР », зокрема в п. 1.4 зазначено про створення державної установи так звавної «ЛНР» - управління Пенсійного фонду так званої «ЛНР» у Сватівському районі (міжрайонного). 
Відповідно до протоколу огляду від 31 травня 2022 рокубуло оглянуто офіційний сайт « Пенсійного фонду ЛНР » за посиланням https://www.pflnr.su/, на якому міститься, серед інших створених територіальних підрозділів «управлінь» так званого «Пенсійного фонду ЛНР», інформація щодо так званого «Управління Пенсійного фонду ЛНР в Сватівському районі» (міжрайонного) із зазначенням керівника підрозділу, виконуючої повноваження начальника управління: ОСОБА_7 , адреси: АДРЕСА_2 , e-mail:  ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Інформація, яка була предметом огляду 20 травня 2022 року, була збережена на 
DVD-R, який долучений до матеріалів провадження (т. 1, а. п. 164), інформація, яка була предметом огляду 31 травня 2022 року, зберігається на архівному сайті, посилання на який міститься у протоколі (т. 1, а. п. 165 - 169). На час касаційної перевірки посилання на архівний сайт є актуальним.
Згідно з відповіддю заступника начальника 3 управління ГУ ІНФОРМАЦІЯ_9 від 27 травня 2022 року за реєстраційним № 78/3/33/1110, під час виконання доручення СВ 3 управління ГУ ІНФОРМАЦІЯ_9, в рамках кримінального провадження № 22022130000000149 від 11 травня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 111-1 КК, щодо добровільної участі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в протиправній діяльності незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території Луганської області та заняття нею посади в структурі Пенсійного фонду так званої «ЛНР», Сватівським РВ 3 управління ГУ ІНФОРМАЦІЯ_9 встановлено та допитано у якості свідків осіб, які безпосередньо контактували з ОСОБА_7 , начальника Управління Державної казначейської служби України у Сватівському районі Луганської області ОСОБА_10 та головного спеціаліста Управління ОСОБА_8 , яким відомі дані щодо участі ОСОБА_7 в протиправній діяльності підрозділу так званого «Пенсійного фонду «ЛНР». За отриманими даними (в ході допиту свідків), діяльність так званого Управління Пенсійного фонду «ЛНР» в Сватівському районі» було розпочато приблизно 8-12 квітня 2022 року, яке розміщене в приміщеннях Сватівського підрозділу ПФУ в Луганській області за адресою: Луганська область, Сватівський район, м. Сватове, вул. 50 років Перемоги, 38, про що також протягом квітня 2022 року публікувалось на офіційних Інтернет сайтах (групах соціальних мереж) так званої «ЛНР», зокрема за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 До сфери діяльності Сватівського підрозділу так званого Пенсійного фонду «ЛНР» входить реєстрація платників та отримувачів пенсійних виплат на тимчасово окупованій території новоствореної так званої адміністрації Сватівського району «ЛНР», а також здійснення їм відповідних виплат. За інформацією свідків, ОСОБА_7 було призначено виконуючою обов`язки начальника так званого Управління Пенсійного фонду «ЛНР» в Сватівському районі ОСОБА_7 приблизно 08 квітня 2022 року. Станом на 01 травня 2022 року дані про її призначення в.о. начальника Сватівського підрозділу так званого Пенсійного фонду «ЛНР» вже були розміщені на офіційному сайті так званого Пенсійного фонду «ЛНР». За попереднім оглядом мережі Інтернет на офіційному ресурсі так званого Пенсійного фонду « ЛНР » за посиланням https://www.pflnr.su/pf30.html раніше було зафіксовано дані щодо заняття ОСОБА_7 посади в.о. начальника так званого «Управління пенсіонного фонду ЛНР в Сватівському районі». Через блокування даного ресурсу (технічні несправності) провести за дорученням огляд даного сайту та розділу на даний час не представилось за можливе. Сватівським РВ вживаються заходи з подальшого проведення відповідного огляду даного Інтернет ресурсу. Під час виконання доручення встановлено, що ОСОБА_7 має паспорт громадянки України: серія (номер) НОМЕР_1 , виданий 17 серпня 1995 року Сватівським РВ УМВСУ в Луганській області. Встановлено, що вона підтримує стосунки з матір`ю (м. Сватове) - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешкає на тимчасово окупованій території Луганської області за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, під час судового розгляду сторона захисту хоча й ставила питання про недостовірність таких доказів, однак не заявляла будь-яких клопотань про залучення експертів для проведення експертизи для встановлення достовірності інформації з мережі Інтернет.
Натомість, суд касаційної інстанції, з огляду на зазначену вище статтю 433 КПК не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Стосовно доводів касаційної скарги щодо показань свідків з чужих слів колегія суддів зазначає наступне.
Процесуальним законом дано визначення, що слід розуміти під показаннями з чужих слів, тобто це є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи (частина 1 статті 97 КПК).
Законодавцем також передбачено, за яких умов суд може визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів (частина 2 статті 97 КПК). 
Водночас при прийнятті цього рішення суд зобов'язаний враховувати, зокрема, значення пояснень та показань у випадку їх правдивості для з'ясування певної обставини і їх важливість для розуміння інших відомостей; інші докази, які подавалися або можуть бути подані; а також можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення, або причини неможливості такого допиту.
Показання із чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини 2 статті 97 КПК.
Тобто законність та обґрунтованість судового рішення має визначатися в такому разі підтвердженням показань із чужих слів сукупністю інших належних, допустимих і достовірних доказів.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці щодо визнання показання із чужих слів допустим доказом також звертав увагу на те, що показання із чужих слів не можуть бути вирішальними та єдиними під час винесення судового рішення, а мають бути підтверджені іншими допустимими доказами (пункт 55 рішення у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Заява № 17444/04) від 21 жовтня 2010 року).
Колегія суддів не може погодитися із доводами захисника про те, що показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є показаннями з чужих слів.
Так, свідок ОСОБА_8 , повідомила під час допиту, що вона була знайомою з ОСОБА_7 , а інформація про створення у квітні 2022 року у м. Сватове управління пенсійного фонду так званої «ЛНР», начальником якого була призначена  ОСОБА_7  їй стала відома з офіційного сайта так званої «ЛНР». Свідок ОСОБА_10 також була знайомою з обвинуваченою і те, що остання очолила управління пенсійного фонду так званої «ЛНР», їй стало також відомо з джерел Інтернету.
Показаннями з чужих слів в контексті статті 97 КПК слід вважати лише частину показань свідка ОСОБА_10 , де вона повідомляла, що про обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення знає також зі слів знайомої ОСОБА_14 .
Проте, вказана частина показань свідка ОСОБА_10 узгоджується з іншими доказами, покладеними в основу вироку і не є єдиним або вирішальним доказом у справі.
З огляду на зазначене, колегія суддів не убачає підстав для виключення частини показань свідка ОСОБА_10 , як недопустимого доказу. 
Підсумовуючи, Суд уважає, що судові рішення попередніх інстанцій відповідають вимогам статей 370, 419 КПК. 
Оскільки під час касаційного розгляду істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, а тому касаційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а судові рішення - без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
 
у х в а л и в:
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 листопада 2023 рокустосовно  ОСОБА_7  залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.      
 
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                  ОСОБА_3