УХВАЛА
29 липня 2024 року
м. Київ
 
справа № 442/4928/24
провадження № 61-10369ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стегніцького Андрія Мироновича на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 липня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»             (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з вищевказаним позовом до  ОСОБА_1 .
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня               2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 
від 18 червня 2024 року повернуто скаржнику.
Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив із того, що апеляційна скарга подана на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, а саме на ухвалу про відкриття провадження у справі. 
19 липня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Стегніцький А. М. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 
2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 липня 2024 року (надійшла до суду 19 липня 2024 року), в якій просив їх скасувати та передати справу за підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова.
Щодо касаційної скарги на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2024 року
Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
З наведених норм вбачається, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, не віднесена законодавцем до ухвал, що можуть виступати об`єктами касаційного оскарження.
За таких обставин та з урахуванням норм процесуального права ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2024 року не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2024 року у цій справі слід відмовити. 
Щодо касаційної скарги на ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 липня 
2024 року
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження виходячи з наступного.
Встановлено, що у червні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду 
з позовною заяво до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 
2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 12 липня 2024 року 
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 
від 18 червня 2024 року у вищевказаній справі повернуто апелянту.
Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що ухвала суду про відкриття провадження у справі не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, тому апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга                             не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
У частині першій статті 353 ЦПК України закріплено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
Як вбачається зі змісту ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2024 року, суд вирішив питання про відкриття провадження 
у справі.
Частиною першої статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. 
Даний перелік ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Отже, окремо від рішення суду не може бути оскаржена ухвала про відкриття провадження у справі.
Верховний Суд не бере до уваги посилання представника заявника на те, що провадження у справі відкрито з порушенням підсудності, оскільки ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2024 року справу за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Личаківського районного суду 
м. Львова.
Згідно зі статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Оскільки правильне застосування судом пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження в частині оскарженняухвали Львівського апеляційного суду від 17 липня 2024 року у цій справі слід відмовити.
Доводи касаційної скарги щодо безпідставного повернення апеляційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість судового рішення, а є незгодою заявника з його змістом та тлумачення норм процесуального права на свій розсуд.
Керуючись частинами другою, четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 - адвоката Стегніцького Андрія Мироновича на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 липня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара