Справа № 341/1989/23 
Провадження № 22-ц/4808/811/24 
Головуючий у 1 інстанції КУЦЕНКО М. О. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої                        Томин О.О.,
суддів:                        Пнівчук О.В., Баркова В.М.
за участю секретаря        Кузів А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Галицького районного суду від 02 квітня 2024 року, ухвалене в складі судді Куценка М.О., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У вересні 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.09.2019 року у розмірі 30309,45 грн., а також витрат по сплаті судового збору.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у жовтні 2017 року позивач запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/ monobank.ua/terms.
04.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання вказаних банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.
На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит в розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з можливістю його коригування.
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за цим Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
Однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, і станом на 14.06.2023 року прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі п.п. 5.17 п. 5 Розділу II Умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.
Банк 03.04.2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Оскільки, відповідач продовжив ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк». Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п.п. 4.18, 4.19 кредит став у формі «на вимогу».
На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за Договором станом на 14.06.2023 року становить 30309,45 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) – 30309,45 грн.
Враховуючи зазначене, просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.
Рішенням Галицького районного суду від 02 квітня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором від 04 вересня 2019 року у розмірі 4795 грн. 32 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Зазначає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки не надав можливості АТ «Універсал Банк» надати відповідні докази, які цікавлять суд, внаслідок чого не з`ясував усіх обставин справи, обмежившись наявними в матеріалах справи доказами та власними переконаннями, не дослідив в повному обсязі позовну заяву та додані до неї докази.
Вказує, що враховуючи, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачу саме через мобільний додаток, і такі правила є загальнодоступними на сайті банку, то відповідач був ознайомлений саме з Умовами, які діяли на дату підписання анкети-заяви. Також в самому мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи. Таким чином з використанням власного пін-коду відповідач має цілодобовий доступ до тарифів та реальну можливість з ними ознайомлюватись. Також в анкеті-заяві відповідачем зазначено мобільний номер, що є фінансовим номером та засобом ідентифікації для доступу до мобільного додатку. А, отже, відповідач має змогу ознайомлюватись з тарифами банку.
Відповідно до п. 4.23 п. 4 Розділу 11 Умов кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсотках до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору.
Зазначає, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором станом на 14.06.2023 року становить 30309,45 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особову рахунку позичальника.
Враховуючи, що інших розрахунків або доказів, які спростовують факт видачі кредиту, користування кредитними коштами та непогашення заборгованості відповідачем не надано, розрахунок заборгованості, наданий банком, і анкета-заява є належними доказами існування боргу.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.
Представник позивача в апеляційній скарзі не заперечував проти розгляду справи за його відсутності.
Відповідач причини неявки суду не повідомив. Повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, строків розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04.09.2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «monobank», відповідно до умов якої банк відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору (т. 1, а.с. 12).
У Анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 згідний з тим, що дана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови.
Також відповідно до п. 6 Анкети-заяви позичальник надав свій електронний цифровий підпис для здійснення операцій зі всіма рахунками та визнав, що такий є аналогом власноручного підпису.
До договору банком долучено копію Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (monobank) в редакції, затвердженій Протоколом №33/1 від 22.08.2019 року, яка набрала чинності з 23.08.2019 року (т. 1, а.с. 15-32), копії Тарифів Чорна карта monobank (т. 1, а.с. 35-36), Паспорта споживчого кредиту «Карта monobank» (т. 1, а.с. 32-33), Таблиці обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (т. 1, а.с. 34), копії викопіровок паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (т. 1, а.с. 13-14).
Згідно копій довідок про наявність рахунку від 13.11.2023 року та від 07.02.2024 року банк відкрив позичальнику рахунок у гривні типу Чорна карта № НОМЕР_1 iban НОМЕР_2 зі строком дії до 10/24. На вказаний час статус картки «активна» (т. 1, а.с. 92, 134).
Відповідно до копії Довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 13.11.2023 року згідно заявок клієнта через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.09.2019 року за карткою № НОМЕР_1 було встановлено кредитні ліміти: 04.09.2019 року – 10000,00 грн.; 02.05.2020 року – 8600,00 грн. (т. 1, а.с. 93-99).
З наданої позивачем виписки про рух коштів по картці від 13.11.2023 року та від 07.02.2024 року за період з 04.09.2019 року по 14.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 тривалий час активно користувався кредитом, здійснював оплату товарів та послуг, знімав готівку, здійснював перекази та до вересня 2022 року частково погашав кредит (т. 1, а.с. 81-91, 135-144, 146-197).
Відповідно до доданого до позову розрахунку заборгованість позичальника за Договором №б/н від 04.09.2019 року станом на 14.06.2023 року становить 30309 грн. 45 коп. та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (т. 1, а.с. 9-11).
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами було укладено кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, однак позивачем не надано належних та допустимих доказів погодження із відповідачем розміру процентів за користування кредитом, які банк фактично нараховував відповідачу. А Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank та Тарифи з користування Чорною карткою monobank не є належними доказами у справі; матеріали справи не містять доказів того, що саме цей Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Отже, з урахуванням того, що домовленості про сплату відсотків за користування коштами підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 04.09.2019 року не містить, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» у розмірі 4795 грн. 32 коп. (30309 грн. 45 коп. (загальна сума заборгованість) - 25514 грн. 13 коп. (сума, зарахована позивачем на погашення відсотків)).
Однак апеляційний суд не може в повній мірі погодитися із такими висновками, з огляду на наступне.
За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У справі, що переглядається, правовідносини виникли між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 щодо отримання останнім кредиту за проектом monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.
Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.
Відповідно до п. 4.16 Розділу II Умов і правил, в редакції, затвердженій Протоколом №33/1 від 22.08.2019 року, яка набрала чинності з 23.08.2019 року, що долучені до матеріалів справи (т. 1, а.с. 15-32), у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних.
Відповідно п. 4.23 Розділу II Умов і правил кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсотках до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору.
Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2019 року відповідач підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг шляхом накладання електронного підпису то засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем у мобільному додатку (т. 1, а.с. 12).
А долучена банком до позовної заяви Анкета-заява, яка підписана відповідачем 04.09.2019 року за допомогою електронного підпису, містить вказівку про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з Умовами та правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. Тобто відповідач ознайомлений з фінансовими умовами кредитування в «monobank», а отже свідчить про обов`язок відповідача зі сплати заборгованості за кредитом та про його обізнаність відносно збільшення кредиту на суму заборгованості за Договором по відсотках до погашення заборгованості, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості, передбачену п. 4.23 Розділу II Умов і правил.
Додані Умови і правила затверджувалися Рішенням Правління Банку, Протоколом №33/1 від 22.08.2019 року, та діяли починаючи з 23.08.2019 року, а підписуючи Анкету-заяву від 04.09.2019 року відповідач не міг бути ознайомлений з жодними іншими правилами.
Крім того, послідовність укладення договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» в рамках проекту monobank передбачає, що без ознайомлення з умовами та тарифами, подальше укладення електронного договору кредиту є неможливим, а відповідач, підписавши Анкету-заяву, погодився отримати примірник Умов і правил надання банківських послуг у мобільному додатку.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.
Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 банк відкрив рахунок у гривні типу Чорна карта № НОМЕР_1 iban НОМЕР_2 зі строком дії до 10/24; він отримав картку № НОМЕР_1 зі встановленим кредитним лімітом, активно користувався кредитними коштами та регулярно здійснював погашення заборгованості. Однак, останнє погашення заборгованості відбулося 30.09.2022 року, і частина заборгованості була простроченою. Вказане свідчить про те, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка в подальшому стала простроченою.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого банком, станом на 14.06.2023 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 30309,45 грн. (т. 1, а.с. 9-11).
Вказаний розрахунок заборгованості підписаний уповноваженою особою АТ «Універсал Банк», містить інформацію щодо предмета доказування, а отже згідно ст. 77 ЦПК України є належним доказом на підтвердження позовних вимог.
Доказів щодо неотримання відповідачем коштів, непроведення ним операцій по спірному картковому рахунку останнім не надано, як і не спростовано правильність нарахування суми боргу.
Також колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що з урахуванням положень пункту 4.23 Розділу II Умов і правил кредит збільшено на суму заборгованості за Договором по відсотках, оскільки на рахунку клієнта не вистачало власних коштів для оплати вказаної заборгованості.
А з огляду на те, що збільшення кредитного ліміту в порядку п. 4.23 Розділу II Умов і правил, на яке посилається позивач, можливе лише на прострочену заборгованість, яка з огляду на положення п. 4.16 Розділу II настає у разі порушення терміну сплати щомісячного платежу понад 90 днів, розрахунком заборгованості доведено факт виникнення прострочки понад 90 днів, оскільки останній платіж за кредитом було здійснено 30.09.2022 року, а загальний залишок заборгованості сформований 14.06.2023 року.
Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за наданим кредитом у розмірі 30309,45 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки такі істотні умови погоджено між сторонами Анкетою-заявою від 04.09.2019 року, Умовами та правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачем.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків та штрафу, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять доказів, що відповідач звертався до суду позовом про визнання недійсними та неправомірними пунктів 1, 2 та 3 Анкети-заяви, укладеної з АТ «Універсал Банк», та у встановленому законом порядку вказані пункти визнано недійсними.
Також в матеріалах справи відсутні належні докази, що банком невірно здійснено розрахунок заборгованості, якими, зокрема, можуть бути висновок експерта (спеціаліста), щодо розміру нарахування відсотків та збільшення кредиту на їх розмір на підставі п. 4.23 Розділу II Умов і правил.
Однак, наведеного суд першої інстанції не врахував, а тому рішення Галицького районного суду від 02 квітня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦКП України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також 2684,00 грн. судового збору за подання позову та 4026,00 грн. за подання апеляційної скарги, а всього – 6710,00 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.
Рішення Галицького районного суду від 02 квітня 2024 року скасувати, ухвалити нове.
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ: 21133352, юридична адреса: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «monobank» від04.09.2019 року в сумі 30309 (тридцять тисяч триста дев`ять) грн. 45 коп. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ: 21133352, юридична адреса: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114) 6710 (шість тисяч сімсот десять) грн. 00 коп. сплаченого судового збору за подання позову та апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча:                                                                 О.О. Томин
Судді:                                                                 О.В. Пнівчук
                                                                               В.М. Барков

Повний текст постанови складено 17 липня 2024 року.