ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" лютого 2024 р.           Справа№ 910/12036/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Іоннікової І.А.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Тищенко А.І. 

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:
від позивача: Сікора В.Є. (посвідчення адвоката № 001915 від 22.08.2022)
від відповідача: Пащенко М.В. (самопредставництво)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Львів"
на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 (повний текст рішення складено 29.11.2023.)
у справі № 910/12036/23 (суддя Зеленіна Н.І.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Львів"
до Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним та скасування рішення №11-р/тк від 02.06.2023,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Львів" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (відповідача) про визнання протиправним та скасування рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 02.06.2023 № 11-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 11-р/тк від 02.06.2022 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/12036/23 відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог.
Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги Закону України "Про захист економічної конкуренції", всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи. При цьому, місцевим господарським судом зазначено, що викладені в оспорюваному рішенні висновки відповідача відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права, є законними та обґрунтованими.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Львів" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/12036/23 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінки доказам позивача, які на думку останнього, підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати вимогу відповідача.
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач наголошує на тому, що законодавство про захист економічної конкуренції не містить переліку підстав, які б давали б можливість позивачу не надавати або частково надавати інформацію на вимогу відповідача, або звільняють від відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
При цьому, відповідач зауважує на тому, що лист позивача від 21.11.2022 № 1/21/11/22 (вх. № 8-04/9690 від 28.11.2022) не містить обґрунтувань ненадання інформації на п.п. 2 - 4, 6, 7, 9, 10, 12, 14, 18 - 21 вимоги комітету відповідача від 31.08.2022 № 128-21.1/09-1606е, в тому числі і неможливості такого надання, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин.
За таких обставин, відповідач вважає, що позивачем не було наведено причинно-наслідкового зв`язку між наданням неповної інформації відповідачу, у відповідь на вимогу, оскільки позивач не надав доказів наявності причин, через які він був позбавлений можливості звернутись до комітету відповідача з клопотанням щодо продовження строку для надання відповіді на вимогу, тобто обставин, які підтверджують об`єктивну неможливість додержання встановлених законом вимог, у тому числі, в частині інформування/комунікації з комітетом відповідача.
Окрім викладеного, відповідач вказує на те, що позивач був належним чином проінформованим про розгляд справи комітетом відповідача.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Львів" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/12036/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/12036/23. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Львів" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/12036/23; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 28.02.2024.
В судове засідання, яке відбулося 28.02.2024, з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
До комітету відповідача надійшла заява від 02.08.2022 №133 Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" щодо ознак порушення в діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Львів" (позивача), передбаченого ст. 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді неправомірного використання у господарській діяльності позначення "Himrezerv.com" та оформлення упаковки продукції, схожих на позначення "Хімрезерв" та оформлення упаковки продукції, які раніше почало використовувати в господарській діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач", що може призвести до змішування з його діяльністю.
У зв`язку із потребою встановлення фактичних обставин, необхідних для розгляду заяви, на підставі вимог ст.ст. 7, 16, 22, 22-1 Закону України "Про антимонопольний комітет України" комітетом відповідача було надіслано позивачу вимогу від 28.09.2022 № 127-26.4/04-2164е про надання у 20-денний строк із дня її отримання інформації, пояснень та копій документів. У вимозі містився 21 пункт (запитання), а також зауваження щодо необхідності надання комітету відповідача інформації згідно з нумерацією пунктів вимоги. Одночасно у вимозі зазначалося, що відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" вимоги органу комітету відповідача є обов`язковими для виконання у визначені ними строки. Таким чином, позивач був проінформований про правові наслідки неподання інформації у встановлений строк, подання недостовірної інформації або подання інформації в неповному обсязі. 
Як встановлено судом першої інстанції, вимогу про надання інформації позивач отримав 02.11.2022, що також вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0303515301340. Отже, останній день строку надання відповіді на вимогу припадав на 22.11.2022. Тоді, як інформація від позивача на вимогу надійшла листом від 21.11.2022 № 1/21/11/22 у неповному, за твердженням комітету, обсязі, зокрема, не надало інформації на п. 2-4, 6, 7, 9, 10, 12, 14, 18-21 вимоги. Окрім того, неможливість подання інформації у повному обсязі позивачем у листі не обґрунтував.
З огляду на викладене, комітет відповідача дійшов висновку, що дії позивача у вигляді подання інформації в неповному обсязі на вимогу комітету відповідача від 28.09.2022 № 127-26.4/04-2164е у встановлений ним строк є порушенням, передбаченим п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 02.06.2023 №11-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" визнано, що позивач вчинив порушення, передбачене п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді подання інформації Антимонопольному комітету України в неповному обсязі на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 28.09.2022 № 127-26.4/04-2164е у встановлений ним строк. За вказане порушення, накладено на позивача штраф у розмірі 126 720 грн.
Не погоджуючись з рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 02.06.2023 № 11-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/12036/23 відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, відзиву, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Причиною виникнення спору є наявність/відсутність підстав, передбачених Законом України "Про захист економічної конкуренції", для визнання недійсним та скасування рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 02.06.2023 №11-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".
Частиною другою статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що вимога комітету відповідача  від 28.09.2022 № 127-26.4/04-2164е містить попередження, що неподання у встановлені строки, подання в неповному обсязі або подання недостовірної інформації у відповідності до п.п. 13-15 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" кваліфікується як правопорушення, за яке ст. 52 цього ж Закону передбачена відповідальність.
Відповідно до п. 14 ст. 50 Закон України "Про захист економічної конкуренції" подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.
Абзацем 4 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за вказане правопорушення органи Антимонопольного комітету України накладають штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
Враховуючи положення наведених норм чинного законодавства, а також встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, територіальне відділення Антимонопольного комітету України у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у позивача інформацію (необхідну для проведення дослідження на предмет наявності або відсутності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях позивача), останній у свою чергу, був зобов`язаний надати таку інформацію у встановлений комітетом відповідача строк.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що чинним законодавством не встановлено обмежень щодо підстав витребування Антимонопольним комітетом України необхідної йому інформації.
Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постанові від 26.09.2019 у справі № 910/12393/18 викладено правову позицію, що законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом Антимонопольного комітету України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.
Неподання суб`єктом господарювання інформації на вимогу органу комітету є конкретним актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу, що й тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність - незалежно від того чи було в подальшому визнано недійсним рішення органу комітету у справі, під час розгляду якої була витребувана інформація.
Враховуючи, що позивачем вчинено порушення, передбачене п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідачем правомірно прийнято рішення "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 02.06.2022 № 11-р/тк.
Підставами для визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
Колегія суддів зазначає, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 06.03.2018 у справі № 922/1483/17 звернув увагу, що згідно з приписами чинного законодавства органи Антимонопольного комітету України наділені повноваженнями витребувати у юридичної особи інформацію, необхідну, зокрема для дослідження, у зв`язку з чим голова Відділення у даному випадку діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Направлення вимоги про надання інформації є способом одержання необхідної інформації для виконання покладених Законом України "Про Антимонопольний комітет України" на органи Антимонопольного комітету України завдань і обов`язків; виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції є наслідком дослідження ринку, а не його передумовою. Наведені доводи обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України узгоджуються з нормами матеріального права.
З урахуванням встановлених обставин та на підставі наведених норм законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оспорюваного позивачем рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 02.06.2023 № 11-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу". Доводи апеляційної скарги позивача таких висновків не спростовують.
За викладених обставин, колегія суддів суду вважає, що місцевий господарський суд повно і всебічно дослідив обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надав необхідну оцінку, з дотриманням приписів зазначених норм матеріального і процесуального права та з наведенням у рішенні зі справи необхідного мотивування, встановив обґрунтованість доводів відповідача стосовно наявності в діях позивача порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації комітету відповідача у встановлені строки, тому прийняв правомірне судове рішення про відмову позивачу в задоволенні його позову.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.
З огляду на викладене, доводи скаржника по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржник не надав суду апеляційної інстанції.
В свою чергу, викладені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені місцевим господарським судом при розгляді даної справи.
Підсумовуючи наведене вище, суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому Північний апеляційний господарський суд вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, отже, підстави для його скасування відсутні.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки за результатами апеляційної скарги
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування, зміни чи визнання нечинним оскаржуваного рішення суду не вбачається.
Судові витрати
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв-Львів" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/12036/23 - без змін.
Матеріали справи № у справі № 910/12036/23 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 25.07.2024.

Головуючий суддя                                                            І.А. Іоннікова 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                А.І. Тищенко