ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
28 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/1854/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Юрко І.В., Чабаненко С.В.,  секретаря судового засідання Беседа Г.Р., за участю представника позивача Діденко О.В., представника відповідача Міщенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2024 року в адміністративній справі №280/1854/21 (суддя Сацький Р.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” до  Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Запорізькій області про стягнення пені, та нарахувань на суму бюджетної заборгованості,- 
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство  “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” звернулося до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Запорізькій області в якому просило стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариство "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" :
- пеню, нараховану за період з 21.12.2019 по 23.02.2021 року на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 978 945,34 (дев`ятсот сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень 34 копійки);
- три відсотки річних, нарахованих на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 785160,95 грн. (сімсот вісімдесят п`ять тисяч сто шістдесят гривень 95 копійок);
- інфляційні нарахування на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 1652518,06 грн. (один мільйон шістсот п`ятдесят дві тисячі п`ятсот вісімнадцять гривень 06 копійок).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь платника податків – Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” пеню, нараховану за період з 21.12.2019 по 23.02.2021 року на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 959 642,39 грн (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот сорок дві гривні 39 копійок). В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” суму сплаченого судового збору у розмірі 6 356,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову. 
В доводах апеляційної скарги зазначено, що посилання суду на судове провадження щодо стягнення пені на суму простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по судовій справі №280/6365/19 є передчасними та необґрунтованими, тому щодо постановою Верховного Суду від 25.12.2023 року у справі №280/6365/19 судові рішення по зазначеній справі скасовано та направлено її на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду. Також позивачем було пропущено строк звернення до суду, проте суд першої інстанції безпідставно поновив такий строк.  
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
З матеріалів справи слідує, що 20.03.2015 року позивачем була подана ДПІ податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2015 року, що підтверджуєтья квитанцією №02 з “Єдиного вікна подання електронних документів” ДФС України.
У розділі IV Погашення залишків сум від`ємного значення звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року податкової декларації, а саме у рядку 30 (код рядку Д2, Д4) Сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 таблиці 2 Д 2) була заявлена Позивачем сума податку на додану вартість у розмір 8 836 995 грн.
Сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню у розмір 8  836995 грн. виникла в результаті здійснення зовнішньоекономічної діяльності Позивачем за попередні податкові періоди.
Водночас з Податковою декларацією була подана Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додатну вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4) Додаток 4 до податку декларації з податку на додану вартість у якій позивач просив перерахувати Суму відшкодування його на поточний рахунок.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року, за наслідками розгляду справи № 280/1068/19:
- визнано неправомірною бездіяльність Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 166; код ЄДРПОУ 39396146), яка полягає у не наданні до Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку - Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” (69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Заводський район, Код ЄДРПОУ 05402588) за лютий 2015 року в розмірі 883 6995,00 грн;
- стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління державної казначейської служби України у Запорізькій області на користь платника податків - Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 8 836 995,00 грн;
- визнано неправомірною бездіяльність Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка полягає у не наданні у довільній формі письмового документ щодо стану розрахунків по податку на додатну вартість на звернення Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” № 33 від 31.01.2019, та зобов`язати Головне управління ДФС у Запорізькій області  надати у довільній формі письмовий документ щодо стану розрахунків по податку на додатну вартість Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ”;
- визнано неправомірною бездіяльність Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка полягає у нездійснені коригування (виправлення) записів Інтегрованій картки платника - Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ”  шляхом відображення суми бюджетної заборгованості за сумою податку на додану вартість у розмірі 8 836 995,00 грн, яка була заявлена платником податків до відшкодування податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2015 р., та зобов`язати Головне управління ДФС у Запорізькій області провести коригування (виправлення) записів Інтегрованій картки платника - Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ”  шляхом відображення суми бюджетної заборгованості за сумою податку на додану вартість у розмірі 8 836 995 грн, яка була заявлена платником податків до відшкодування податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2015 р.
- стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області  на користь Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ”  судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду 19.08.2019 року набрало законної сили 03.02.2020 року.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що достовірність нарахування суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування згідно з податковою декларацією за лютий 2015 року, підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Зважаючи, що сума бюджетного відшкодування по декларації за лютий 2015 року в розмірі 8 836 995 грн не була внесена до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та, відповідно, не відшкодована, позивач звернувся до суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2020 по справі               № 280/6365/19 задоволено частково позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Запорізькій області про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь платника податків Приватного акціонерного товариства “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” пеню, нараховану на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 4 917 952,27 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ судовий збір у розмірі 20179,20 (двадцять тисяч сто сімдесят дев`ять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Наразі вказане рішення не набрало законної сили.
23.02.2021 року Державна казначейська служба України перерахувала позивачу кошти в сумі 8836905,00 грн. на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року по справі №280/1068/19, та висновку щодо відшкодування сум ПДВ.
22.06.2023 року Державна казначейська служба України перерахувала позивачу кошти в сумі 4 917 952,27 грн на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року по справі № 280/6365/19.
Позивач вважає, що має право на нарахування пені на підставі пункту 200.23                статті 200 Податкового кодексу України у зв`язку з несвоєчасною виплатою бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за лютий 2015 року за період з 21.12.2019 року по дату фактичного відшкодування - 23.02.2021 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
В даному випадку факт несвоєчасного перерахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість не є спірним у даній справі, зміст спірних правовідносин становить строк, протягом якого платник податку має право на стягнення пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, та сума такої пені.
Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Таким чином, нормами Податкового кодексу України визначено право платника податків на нарахування пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість з моменту її виникнення до дня погашення включно.
Наведені норми дозволяють дійти висновку, що строк нарахування пені обмежується датою погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, адже саме з цієї дати припиняється протиправна бездіяльність контролюючого органу, яка полягає у невиконанні державою взятих на себе зобов`язань з відшкодування податку на додану вартість.
Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 Податкового кодексу України. Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 Податкового кодексу України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.
Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок невідшкодування йому відповідної суми.
Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України передбачено право платника податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб). Аналогічне право закріплено й пунктом 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Таким чином, законодавцем надано платнику податків можливість захистити своє право шляхом оскарження не тільки рішення контролюючого органу, а й шляхом оскарження дії чи бездіяльності контролюючого органу.
Право платника податків на стягнення заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ та нарахованої пені повинно бути реальним і забезпечуватись практичною можливістю, в тому числі шляхом звернення до суду. Пеня нараховується на суму бюджетної заборгованості в силу Закону та не залежить від волевиявлення платника податку на додану вартість.
Статтею 102 Податкового кодексу України передбачено строк давності у 1 095 днів, зокрема на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5).
Однак положення пункту 102.5 статті 102 ПК України не регулюють питань строків звернення до адміністративного суду, а встановлюють лише строк для подання платником податків заяви до контролюючого органу про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом.
Стосовно доводів відповідача, що позивачем було пропущено строк   звернення з цим позовом до суду, колегія суддів зазначає наступне. 
За загальним правилом, визначеним частиною другою статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У разі звернення до суду поза межами вказаного строку платник податків має право клопотати про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду і в кожному конкретному випадку суд має оцінити наведені у відповідній заяві фактичні обставини щодо неможливості своєчасної реалізації права особою та перелік спрямованих нею на досягнення цієї мети заходів.
Частиною першою статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
При цьому слід враховувати, що запровадження строків звернення до суду слугує меті досягнення правової визначеності щодо правомірності акта (рішення, дії, бездіяльності) держави в особі її органів; після спливу строків правовідносини набувають ознак стабільності.
Так, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення пені за період з 21.12.2019 по 23.02.2021 року, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року. 
Разом з позовом позивачем було подано клопотання про поновлення строку звернення з цим позовом до суду.
В обґрунтування такого клопотання зазначено, що протягом всього періоду існування права на бюджетне відшкодування, ані ДПІ, ані ГУ ДПС не відмовляли в бюджетному відшкодуванні, а навпаки підтверджували наявність такого права (акти звірки, відповіді, тощо), при чому здійснювали дії по затягування відшкодування (не відображення суми відшкодування в ІКП, посилання у листах на відсутність механізму відшкодування, надання відписок, тощо). Через зазначене позивач вимушений був неодноразово звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, як щодо стягнення бюджетного відшкодування з податку не додатну вартість, так і пені за несвоєчасне відшкодування. Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/1068/19 від 19.08.2019 року, яке набрало законної сили 03.02.2020  року стягнено на користь позивача суму бюджетного відшкодування з податку не додатну вартість, а рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/6365/19 від 16.12.2020 року, яке наразі не набрало законної сили  стягнено на користь позивача пеню, нараховану на вищевказану суму бюджетної заборгованості за період з 19.12.2016 року по 20.12.2019 року. 
З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення з цим позовом до суду. 
Слід зазначити, що  ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2017 року по справі № 808/2323/16 скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.07.2016 року  №000135142 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування на суму 60 395,00 грн, в частині зменшення суми бюджетного відшкодування на суму 174 249,00 грн по декларації позивача за лютий 2015 року судове рішення залишено без змін.
Враховуючи неузгодження суми бюджетного відшкодування по податковій декларації № 9044637131 за лютий 2015 року на суму 174 249 грн та зменшення цієї суми податковим повідомленням-рішенням від 20.07.2016  року № 0001351402 та враховуючи, що відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19,07.2017 по справі № 808/2323/16, якою залишено без змін постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21.03.2017 року у справі № 808/2323/16 про часткову відмову у задоволенні позову ПАТ “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” про скасування податкового повідомлення-рішення від 20.07.2016     року № 0001351402 на завищення суми бюджетного відшкодування ПАТ “ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ” по податковій декларації №9044637131 за лютий 2015 року на суму 174 249,00 грн (сума бюджетного відшкодування є виграною та неузгодженою), тому сума нарахованої пені по декларації з ПДВ за лютий 2015 року є меншою, ніж зазначена у позові, на 19 302,95 грн, та складає суму 959 642,39 грн а саме: Пеня = сума боргу х облікова ставка НБУ на момент виникнення пені х 120% : 365 днів х кількість днів прострочення.
Згідно з акту перевірки від 02.07.2016 року та податкового повідомлення-рішення від 20.07.2016 року № 000135142 зменшено бюджетне відшкодування 234 644,00 грн по декларації за лютий 2015 року.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2017 року по справі № 808/2323/16 скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.07.2016 року №000135142 в частині зменшення бюджетного відшкодування 60 395,00 грн (отримано 31.07.2017);
Сума боргу з 21.12.2019 року до 23.02.2021 = 8 836 995,00 грн - (податкове повідомлення -рішення 234 644,00 грн - 60 395,00 грн) = 8 662 746,00 грн.
Таким чином, розмір пені, яка нарахована за період з 21.12.2019 по 23.02.2021 року на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року складає 959 642,39 грн, а саме:
8 662 746,00 грн х 13,5 % х 120 % : 365 х 41 (за період з 21.12.2019 по 30.01.2020) = 157 638,24 грн;
8 662 746,00 грн х 11 х 120 % : 365 х 42 (за період з 31.01.2020 по 12.03.2020) = 131578,80 грн;
8662746,00 грн х 10 % х 120 % : 365 х 42 (за період з 13.03.2020 по 23.04.2020) =                119 617,10 грн;
8 662 746,00 грн х 8 % х 120 % : 365 х 49 (за період з 24.04.2020 по 11.06.2020) =               111 642,62 грн;
8 662 746,00 грн х 6 % х 120 %: 365 х 257 (за період з 12.06.2020 по 23.02.2021) =                  439 165,62 грн.
Всього: 157 638,24 грн + 131 578,80 грн + 119 617,10 грн + 111 642,62 грн +                    439 165,62 грн  = 959 642,39 грн.
За таких обставин розмір пені, нарахованої за період з 21.12.2019 по 23.02.2021 року на заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року складає 959 642,39 грн.
Доказів та доводів щодо невірного розрахунки пені відповідачем суду не надано. 
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2024 року в адміністративній справі №280/1854/21 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2024 року в адміністративній справі №280/1854/21  - залишити без змін.
Вступна та резолютивна частина постанови проголошена та складена в судовому засіданні 05.06.2024 року, в повному обсязі постанова складена 26.06.2024 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.   
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко