Ухвала
 
26 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 331/1091/23
провадження № 61-7438ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2024 року (в частині, якою залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя                                            від 4 жовтня 2023 року) у справі за позовом Національного університету «Запорізька політехніка» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комісія з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка», про визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчення комісії з трудових спорів таким, що не підлягає виконанню,
 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2023 року Національний університет «Запорізька політехніка» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комісія з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка», про визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчення комісії з трудових спорів таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2023 року позов задоволено.
Визнано рішення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» від 17 листопада 2022 року незаконним і його скасовано.
Визнано посвідчення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» від 12 грудня 2022 року № 03-2022 таким, що не підлягає виконанню.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2023 року виправлено описку, допущену у резолютивній частині рішення суду від 4 жовтня 2023 року у справі № 331/1091/23 в частині зазначення щодо поновлення пропущеного строку на подання позову.
Резолютивну частину рішення суду від 4 жовтня 2023 року доповнено наступним: «Поновити Національному університету «Запорізька політехніка» строк на оскарження до суду рішення комісії по трудових спорах».
Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя               від 4 жовтня 2023 року задоволено частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Національного університету «Запорізька політехніка» судового збору у розмірі 2 684 грн скасовано.
Ухвалено у цій частині нове судове рішення.
Судові витрати Національного університету «Запорізька політехніка»                                               у вигляді судового збору за позовну заяву у суді першої інстанції 2 684 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому                                    постановою Кабінету Міністрів України.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду                                  м. Запоріжжя від 4 жовтня 2023 року залишено без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2023 року залишено без змін.
19 червня 2024 року  ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення, в якій просив скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2024 року в частині, якою залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя                                            від 4 жовтня 2023 року. 
Згідно з пунктом 19 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції щодо внесення виправлень у рішення, не входить до переліку судових рішень, які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку в контексті положень частини першої статті 389 ЦПК України.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою                      ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2024 року (в частині, якою залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2023 року).
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            С. О. Карпенко 
В. В. Сердюк 
І. М. Фаловська