ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року                                                         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Іонашку В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 липня 2024 року, - 

УСТАНОВИВ:
Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 липня 2024 року ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. 
Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 19 червня 2024 року о 23 год. 03 хв. в с.Великий Кучурів по вул.Шевченка,14, керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу "Драгер". Результат 1,38% проміле, alkotest № 6810 , чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України та вимоги ч.1 ст.130 КУпАП.
На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначає, що висловив незгоду з результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, однак, всупереч вимогам Інструкції його не було доставлено в медичний заклад для проведення огляду.
Стверджує, що відеозапис не є безперервним та він відмовився від результатів огляду.
Заслухавши доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.
__________________________________________________________________________________
ЄУНСС 723/2494/24                                 Головуючий у І інстанції Яківчик І.В.
Провадження №33/822/495/24                        Доповідач Потоцький В.П.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не дотримався вказаних вимог.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вказав, що наявні в матеріалах справи докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, інші письмові матеріали справи та відеозапис з нагрудних камер поліцейських, свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, однак суд апеляційної інстанції з таким висновком не погоджується.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №314787 від 19.06.2023 року , ОСОБА_1 19 червня 2024 року о 23 год. 03 хв. в с.Великий Кучурів по вул.Шевченка,14, керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу "Драгер". Результат 1,38% проміле, alkotest № 6810 , чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України та вимоги ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Проте сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, а викладені у ньому обставини мають бути перевірені за допомогою інших доказів, які б свідчили про винуватість правопорушника і не викликали б сумніви у суду.
Частиною 1 статті 130 КУпАП серед іншого передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає необхідність обов`язкової наявності такої ознаки цього адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом .
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.
Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись або перебував у рухомому стані.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 у час, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Із відеозаписів, які були долучені працівниками поліції до матеріалів справи, вбачається, що такі розпочинаються із того, що працівники поліції підходять до припаркового транспортного засобу Volkswagen Golf за кермом якого перебував ОСОБА_1 (а.с.9 диск).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки такий був припаркований, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак виключає склад вказаного правопорушення.
Крім того, із вказаного відеозапису не вбачається ні дати, ні часу коли відбуваються вказані події, що свідчить про те, що час вчинення адміністративного правопорушення працівниками поліції встановлений не був та є нічим іншим як їх припущенням.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
Досліджуючи матеріали справи, апеляційний суд констатує відсутність значної частини відеозапису, що викликає обґрунтований сумнів у дотриманні поліцейськими вимог закону, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 та доводів апеляційної скарги.
Також апеляційний суд звертає увагу, що поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 прав передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 КУпАП, чим порушеного його право на захист.
Окрім того,   в  матеріалах справи наявне направлення на огляд  до медичного закладу, однак з відеозапису вбачається , що поліцейськими не роз`яснено  ОСОБА_1  про право  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони, як це  передбачено ст. 266  КУпАП та Інструкцією №1452 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Даний факт свідчить про формальний підхід поліцейських до складання адміністративних матеріалів.
Враховуючи відсутність повної відеофіксації вказаних подій та доводи апелянта про те, що він не погоджувався з результатом проведеного огляду на місці події, апеляційний суд вважає, що поліцейськими було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що має наслідком визнання такого огляду недійсним.
Крім усього вищезазначеного, у матеріалах справи немає відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є основним обов`язком працівників поліції у разі виявлення ознак сп`яніння у водіїв, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП.
Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції, що потягло за собою прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Таким чином, встановлено, що працівниками поліції не дотримано передбаченої законом процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
А тому апеляційний суд доходить висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
На переконання апеляційного суду, районний суд прийшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навівши достатніх доводів на обґрунтування свого рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 липня 2024 року, якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду                        /підпис/                        В.П. Потоцький 

Виготовлено з автоматизованої 
системи документообігу суду:
суддя Чернівецького
апеляційного суду                                                        (В.П. Потоцький)
(31.07.2024р. – дата засвідчення копії