СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року                        м. Харків                        Справа № 917/1385/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя  Россолов В.В.

при секретарі  судового засідання : Погребняк А.М.,
за участі представників сторін: 
від відповідача 3, Тихонов Д.М.,
від відповідача 2, Магда В.А.,
від відповідача 1, не прибув,
прокурор , Горгуль Н.В. ,
від Заводської міської ради, не прибув, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, вх.409 П, на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2023, ухвалене суддею Сірошем Д.М. у приміщенні Господарського суду Полтавської області 20.12.2023 о 10 год.48 хв. (повне рішення складено 23.01.2024) у справі № 917/1385/23 
за позовом Керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, м.Миргород, Полтавської області,
в інтересах держави в особі Заводської міської ради, м. Заводське Миргородського району Полтавської області,
до 
1) Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава, 
2) ОСОБА_2 , м. Заводське Миргородського району Полтавської області,
3) Фермерського господарства "МТС "Агропростір", с. Харківці Миргородського району Полтавської області,
про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації та повернення земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Заводської міської ради звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 та Фермерського господарства   МТС   Агропростір   у якому просить:
- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 13.06.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_2 , загальною площею 65,0000 га, кадастровий номер 5322681100:00:007:0957 та 5322681100:00:007:0958, які розташовані за межами населеного пункту на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області;
- скасувати державну реєстрацію права оренди ОСОБА_2 на нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 30 га, кадастровий номер 5322681100:00:007:0957, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1287101453226, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21140023 від 22.06.2017;
-скасувати державну реєстрацію права оренди ОСОБА_2  на нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 35 га, кадастровий номер 5322681100:00:007:0958, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1287132753226, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21140503 від 22.06.2017;
- зобов`язати ОСОБА_2 та Фермерське господарства   МТС   Агропростір   (ЄДРПОУ 37953630) повернути у комунальну власність Заводської міської ради земельні ділянки кадастровий номер 5322681100:00:007:0957 площею 30 га та кадастровий номер 5322681100:00:007:0958 площею 35 га.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.12.2023 у справі №917/1385/23  у задоволенні позовних вимог відмовлено з посиланням, що позов заявлено  в інтересах не належного позивача по справі.
Не погодившись з прийняти судом першої інстанції рішенням, Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури у межах встановленого законом строку надіслав поштою до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2023 у справі №   917/1385/23 та ухвалити нове, яким задовольнити позов прокурора; судові витрати відшкодувати на користь Полтавської обласної прокуратури за рахунок відповідачів.
Згідно протоколу   автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.24,   сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Шевель О.В.,   суддя   Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2023 у справі №917/1385/23. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "12" березня 2024 р. об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104. Встановлено учасникам справи строк до 07.03.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо. Іншою ухвалою від вказаної дати витребувано у суду першої інстанції матеріали даної справи, які надійшли до Східного апеляційного господарського суду 01.03.2024.
11.03.2024 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.
У судовому засіданні 12.03.2024, в якому взяли участь: прокурор, а також (у режимі відеоконференції) представники відповідачів, було оголошено перерву до 09.04.2024 , про що судом постановлено відповідну ухвалу. 
29.03.2024 до суду надійшли додаткові пояснення Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, в яких вказаний учасник справи повідомляє, що в п.5 резолютивної частини позовної заяви прокурором помилково зазначено про солідарне стягнення з відповідачів судового збору, та просить не брати до уваги посилання прокурора на слово "солідарно".
08.04.2024 представник другого відповідача, ОСОБА_2., через систему "Електронний суд" надав додаткові пояснення, в яких просить змінити оскаржуване рішення в даній справі, відмовивши в позові з підстав пропуску прокурором позовної давності.
08.04.2024 представник третього відповідача, Фермерського господарства   МТС   Агропростір, через систему "Електронний суд" надав додаткові пояснення, в яких, стверджуючи, що позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації не відповідають встановленим законом способам захисту (оскільки, на думку третього відповідача, відповідний правочин є нікчемним в силу положень ч.1, 2 ст.228 ЦК України) - водночас просить суд апеляційної інстанції задовольнити   заяву відповідача, подану до суду першої інстанції, про застосування позовної давності,  залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду без змін.
08.04.2024 у зв`язку з перебуванням судді Пуль О.А. на навчанні було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.
У судовому засіданні 09.04.2024, в якому взяли участь: прокурор, а також (у режимі відеоконференції) представники відповідачів, вказані учасники справи підтримали викладену ними письмово правову позицію.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.04.24 у справі   №917/1385/23 оголошено   перерву у судовому засіданні до 14.05.2024 р.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.24, у зв`язку із звільненням у відставку головуючої   судді   Шевель О. В., сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І.,   суддя   Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 р. у справі №917/1385/23 прийнято справу №917/1385/23   до провадження зазначеної вище колегією суддів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від  30.04.2024 р. наступне судове засідання призначено на 23.05.2024 р.
У судовому  засіданні 23.05.2024   в якому взяли участь прокурор, а також   представники другого та третього відповідачів, які підтримали свої вимоги та заперечення,   було оголошено перерву до 12.06.2024 р.
10.06.2024 р. від ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подано додаткові пояснення по справі  в яких, зокрема наголошується, що договір оренди земельної ділянки є оспорюваним. Наполягає, що у задоволені позову слід відмовити з підстав пропуску прокурором строку позовної давності.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 р.  у судовому засіданні було оголошено перерву до 24.06.2024 р.
18.06.2024 р через систему Електронний суд від Фермерського господарства «МТС «Агропростір» надійшли додаткові пояснення  в яких також наголошується, що договір оренди земельної ділянки є  оспорюваним. Наполягають, що у задоволені позову слід відмовити з підстав пропуску прокурором строку позовної давності.
19.06.2024 р. через систему «Електронний суд» від Полтавської обласної прокуратури надійшли додаткові пояснення у справі в яких наголошується, що  відповідно до приписів статті 8 Закону України «Про оренду землі», строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди,  чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. 
У судовому  засіданні, яке відбулося 24.06.2024 р приймали участь прокурор та представник відповідачів, які підтримали свої вимоги та заперечення.
Представники позивача у судових засіданнях участі  не приймали. Про час та місце проведення судового засідання сторони повідомлялися  належним чином.  Явка представників сторін у судове засідання судовою колегією не визнавалася обов`язковою.
Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК  України)
Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, додаткові пояснення, заслухавши пояснення  представників сторін які приймали участь у судовому засіданні,  перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.  
Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.
За результатами розгляду клопотань ОСОБА_2   про надання земельної ділянки для створення ведення фермерського господарства розпорядженням Головним управлінням ГУ Держземагенства у Полтавській області (правонаступник - Держгеокадастр у Полтавській області (далі - ГУ Держгеокадастр)) від 21.05.2015 № 2003-сг надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 77,7200 га, для ведення фермерського господарства в оренду на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області за межами населеного пункту.
У подальшому наказом ГУ Держгеокадастру від 12.06.2017 № 5450-сг затверджено проектну документацію із землеустрою та передано в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку державної власності загальною площею 65,0000 га, розташованої за межами населених пунктів Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області для ведення фермерського господарства.
13.06.2017 ГУ Держгеокадастру в Полтавській області та   ОСОБА_2  уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 65,0000 га сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства - пасовища, кадастровий номер 5322681100:00:007:0957 (площею 30 га) та кадастровий номер 5322681100:00:007:0958 (площею 35 га).
Право оренди на підставі договору зареєстровано 22.06.2017 із внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що  з метою реалізації права на створення фермерського господарства, рішенням 14 сесії 23 скликання Лохвицької районної державної адміністрації від 29.08.2000 громадянину ОСОБА_2 було   надано на праві постійного користування земельну ділянку площею 40,72 га.
Згідно з інформацією відділу у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №1111/110-18 від 13.09.2018 на виконання вказаного розпорядження ОСОБА_2 видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії 1-ПЛ №009217.
27.10.2000 ОСОБА_2  заснував селянське (фермерське) господарство «Любава» (далі СФГ «Любава») та зареєстрував його в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
14.07.2017 ОСОБА_2  передав спірну земельну ділянку площею 65,000 га в суборенду Фермерському господарству «МТС «Агропростір» строком до 2024 року.
Право суборенди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Прокурор вважає, що договір оренди  земельної ділянки  від 13.06.2017 р. укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавські області та ОСОБА_2 є недійсним, оскільки він укладено з порушенням норм Земельного кодексу України   у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом. 
Як зазначалося вище, у задоволені позовних вимог було відмовлено з посиланням, що позов було подано в інтересах не належного позивача.
Проте,  судова колегія не може погодитися з висновком суду першої інстанції з огляду на нижче викладене.
Питання надання земельних ділянок державної та комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств  регулюється Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство» в редакціях, що діяли на час виникнення спірних правовідносин.
Порядок надання ( передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом України «Про фермерське господарство. 
Згідно з абзацами 1 та 2 частини 2 статті 7 цього Закону,  для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства  громадяни звертаються до місцевої ради.
З огляду на положення статей 22, 31, 93, 124 Земельного кодексу України,  землі сільськогосподарського призначення можуть бути надані громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 Земельного кодексу України,  передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею  122 цього кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки ( у разі продажу права оренди) шляхом укладання договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів крім випадків, встановлених частиною другою, третьої статті 134 цього Кодексу.
Частиною другою та третьою статті  144 Земельного кодексу ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку встановленому  статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться в разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.
Стаття 123 Земельного кодексу України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати не передбачені цієї статтею матеріали та документи; встановлює загальні підстави для відмови у наданні такого дозволу
В той же час, відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України.
У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарства»  є спеціальним нормативно-правовим актом, а Земельний кодексу України - загальним.
Відповідно до частини першої та другої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян  зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства. Відповідно до Закону,  фермерське господарство може бути створено одним громадянином України або кількома громадянами України , які є родичами або членами сім`ї , відповідно до закону.
За змістом частини 1 статті 8 Закону України «Про фермерське господарство» після одержання засновником державного  акта на право власності на земельну ділянку або укладання  договору оренди земельної ділянки та його державної  реєстрації,  фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.
Відповідно до вимог статей 89, 91, 92 Цивільного кодексу України та статті  4 Закону України  «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 р.,  державна  реєстрація юридичних осіб - це засвічення  факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи.
Можливість реалізації громадянами права  на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана  з наданням  ( передачею)  земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства ( ст.8 Закону України «Про фермерське господарство») 
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що фермерське господарство  після державної реєстрації має право на отримання додаткових земельних  ділянок, але як юридична  особа, а не як громадянин з метою  створення фермерського господарства.
Таким чином, враховуючи вимоги статей 7, 12 Закону України «Про фермерське господарство»,  статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України, громадянин право на отримання земельної ділянки державної  власності може використати один раз. Додаткові земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах.
З матеріалів справи убачається,  що з метою реалізації   права на створення  фермерського господарства, рішенням 14 сесії 23 скликання Лохвицької районної державної адміністрації від 29.08.2000 громадянину   ОСОБА_2 надано на праві постійного користування  земельну ділянку площею 40,72 га. 
Згідно інформації відділу у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 1111/110-18 від 13.09.2018 на виконання вказаного розпорядження              ОСОБА_2 видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія 1-АЛ №009217.
У подальшому   ОСОБА_2 було  засновано селянське ( фермерське) господарство «Любава» ( СФГ «Любава») та зареєстровано його в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб. Фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.10.2000.
Таким чином,  з урахуванням вимог статей 7, 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України громадянин ОСОБА_2 27.10.2000 використав своє право на отримання  землі державної  власності для ведення фермерського господарства.
Як зазначалося вище,   додаткові   земельні ділянки громадянин або фермерське господарство може отримувати на конкурентних засадах  через участь у торгах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 525/1225/15-ц від 24.04.2019.
В подальшому ОСОБА_2  повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру та отримав на позаконкурентній основі земельні ділянки кадастровий номер 5322681100:00:007:0957 та кадастровий номер 5322681100:00:007:0958 загальною площею 65 га,  шляхом укладання  договору  оренди  земельної ділянки  13.06.2017 між Головним Управлінням Держегокадастру у Полтавській області та ОСОБА_2 .
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину  встановлено у статті 203 Цивільного кодексу України. 
Так,  зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;  особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені    частинами першої-третьої, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.  Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Судова колегія погоджується зі ствердженнями відповідачів, що Договір оренди земельної ділянки від  13.06.2017 р  укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_2 загальною площе 65,0000 га з ,   кадастровими номерами 5322681100:00:007:0957 та 5322681100:00:007:0958, які розташовані за межами населеного пункту на території Бодакнянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області є оспорюваним правочином,  оскільки   ОСОБА_2   отримав в установленому порядку дозвіл на розробку проекту землеустрою  земельних ділянок до набрання чинності Законом № 1012-УІІІ .
03.04.2016 набрав чинності Закон України «про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» від 18.02.2016   № 1012-УІІІ, яким виключено абзац шістнадцятий частини 2 статті 134 Земельного кодексу України.
Положеннями пункту 2 Прикінцевих  та перехідних положень  Закону України від 18.02.2016 № 1012-УІІІ «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» визначено, що фізичні та юридичні  особи, які до набрання чинності Закону України від 18.02.2016 р. № 1012-УІІІ «Про внесення змін  до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» одержали в установленому законом порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для передачу у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках визначених положеннями частини 2 статті 134 Земельного кодексу України, що виключаються Законом України від 18.02.2016 № 1012-УІІІ «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів.  
З огляду на наведене та враховуючи правову позицію  Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду  яка викладена у  постанові від 16.02.2024 р у справі № 917/1173/22,  колегія суддів приходить до висновку, що  договір оренди , який просить визнати недійсним прокурор є оспорюваним правочином, а обраний прокурором спосіб захисту порушеного права ( визнання недійсним цього договору)  є ефективним та належним.
Оскільки договір оренди земельної ділянки  підписаний  13.06.2017 між Головним управлінням Дежгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_2  укладено в порушення статті 152 Земельного кодексу України та Закону України «Про фермерське господарство», позовні вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди є такими,  що підлягають задоволенню на підставі статей  215, 203  Цивільного кодексу України.
    З цих же підстав  та враховуючи визнання судом недійсним договору оренди земельної ділянки від 13.06.2017,  підлягають задоволенню позовні вимоги прокурора щодо скасування державної реєстрації права оренди   ОСОБА_2 на вище зазначені земельні ділянки. 
Відповідно до приписів статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
 Згідно  до приписів статті 8 Закону України «Про оренду землі», строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди,  чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. 
  У зв`язку з визнанням  судом недійсним договору оренди від 13.06.2017 року   позовні вимоги прокурора  щодо зобов`язання другого та третього відповідачів повернути спірні земельні ділянки позивачу,  також підлягають задоволенню. 
Судова колегія також бере до уваги, що під час апеляційного провадження представники відповідачів просили рішення по справі залишити без змін, проте змінити мотивувальну частину цього рішення, зазначивши, що позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки прокурором  пропущено строк позовної давності, який вони просили застосувати у своїх  клопотаннях поданих до суду першої інстанції.
Враховуючи, що строк позовної давності застосовується судом лише у випадку,  якщо судом буде встановлено, що позовні вимоги  є такими, що підлягають задоволенню, судова колегія приходить до висновку, що відповідачі, заявляючи  клопотання про застосування строків позовної давності та вимагаючи зміну мотивувальної частини рішення, фактично погодилися, що договір оренди земельної ділянки було укладено в порушення вимог чинного законодавства,  що є підставою для визнання його недійсним.
Що стосується строків позовної давності.
Як убачається з тексту позовної заяви прокурор просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 13.06.2017 р. підписаний між Головним управлінням Держгеокадастру  у Полтавській області  та ОСОБА_2 .
Позовна заява прокурора надійшла до  господарського суду Полтавської області 21.08.2023 р.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. ( ст.256 ЦК України)
Відповідно до приписів статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК України)
Стаття 262 Цивільного кодексу України встановлює, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.
Особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. ( ч.1 ст. 267 ЦК України)
Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. ( ч.2 ст.267 ЦК України)
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.( ч.3 ст.267 ЦК України)
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. ( ч.4 ст.267 ЦК України)
Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.( ч.5 ст.267 ЦК України)
      Як зазначалося вище, загальний строк позовної давності становить три роки та  розпочинає свій перебіг від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.
     Як убачається з тексту позовної заяви прокурор просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 13.06.2017 р. підписаний між Головним управлінням Держгеокадастру  у Полтавській області  та ОСОБА_2 .
Таким чином, прокурор міг дізнатися про порушене право ( укладання договору оренди  земельної ділянки з порушенням вимог  Земельного кодексу України та Закону України «Про фермерське господарство», 13.06.2017 року.
За загальним правилом, строк позовної давності стосовно вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди спливав 13.06.2020 року
В свою чергу позивач  Заводська міська рада могла дізнатися про порушене право в момент коли до неї перейшли права та обов`язки орендодавця за спірним договором, а саме - 24.03.2021.
Позовна заява прокурора надійшла до  господарського суду Полтавської області 21.08.2023 р.
Про те,  відповідачами не було враховано, що відповідно до п.12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України,  під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені   статтями 257,   258,   362,   559,   681,   728,   786,   1293   цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р  за № 211 « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на території  України було введено карантин з 12.03.2020 р.
Таким чином, починаючи з 12.03.2020 року строк позовної давності було продовжено на строк дії такого карантину.
Крім того, згідно п. 19. Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року   № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року   № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 
Таким чином,  12.03.2020 р. на території України було введено карантин, у зв`язку з чим відповідно   до  п.12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України,  під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема,    статтею 257 Цивільного кодексу України ( трирічний строк позовної давності) було продовжено на строк дії такого карантину,  а в подальшому,  у зв`язку з введенням  Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року   № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року   № 2102-IX, воєнного стану перебіг позовної давності, взагалі було зупинено на строк його дії . 
З огляду на наведене,  прокурором не було пропущено строк позовної давності,  а посилання  відповідачів на цю обставин є помилковими.

Щодо посилання суду першої інстанції про відсутність порушеного права Заводської міської ради на момент укладання оспорюваного правочину між відповідачами  та його посилання , що Заводська  міська рада  не є правонаступником Головного управління Держгеокадастру у Полтавської  області, і як наслідок,  до нього не перейшли права та обов`язки суб`єкта, якому вони належали раніше у цих відносинах.
Проте зазначені висновки суду не  відповідають фактичним обставинам справи.
За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України,  особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або  оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ( ст.16 ЦК України)
Вирішуючи спір. суд повинен  дати об`єктивну оцінку  наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 45 Господарського процесуального кодексу України позивачами є особи ,  які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Склад відповідачів визначається прокурором самостійно в   кожному  конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права ( тобто не має потребувати додаткового звернення з іншими вимогами до учасників спірних правовідносин тощо. ( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 483/448/20)
Велика палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що в разі якщо держава виступає у цивільних ( господарських) правовідносинах, вона має цивільну правоздатність на рівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні  права  та обов`язки  через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже поведінка органів , через які діє держава, зокрема, у цивільних ( господарських правовідносинах)  розглядається як поведінка держави у цих відносинах. Тому у відносинах, у які виступає  держава ( зокрема, цивільних, господарських), органи, через які діє держава не мають власних прав і обов`язків, але наділені повноваженнями ( компетенцією) представляти державу у відповідних  правовідносинах ( п.п.6.21,6.22. постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №5023/10655/11 від 20.11.2018, п.п.4.19,4.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2-19 у справі № 915/478/18р)   
Відповідно до приписів ст.509 Цивільного кодексу України Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених    статтею 11 Цивільного кодексу України.
  Цивільні права та обов`язки виникають зокрема  із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства ( ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України)
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. ( ч.4 ст.11 Цивільного кодексу України)
Згідно з частиною 1 та частиною 4  статті 182 Цивільного кодексу України, Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Частиною четвертою статті 334 Цивільного кодексу України передбачено, що  права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди  земельною  ділянкою  виникають з моменту  державної реєстрації цих прав. ( ст.125 Земельного кодексу України)
Стаття 317 Цивільного кодексу України надає власнику права володіти,  користуватися і розпоряджатися об`єктом власності.
Частиною третьою  статті 9 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що до нового власника орендованої земельної ділянки переходять права  та обов`язки орендодавця за договором оренди цієї земельної ділянки.
Чинне законодавство передбачає, що у договорі оренди землі може бути змінено як орендаря так і орендодавця,  і таке законодавче регулювання спрямоване на збереження попередніх існуючих орендних відносин при переході права власності на земельну ділянку чи реорганізацію орендаря.
При відчуженні  орендованої земельної ділянки попередній власник вибуває із орендних правовідносин,  а новий власник  має право та водночас зобов`язаний стати орендодавцем за договором оренди. При цьому законом встановлено обов`язок особи, у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить орендарю виконувати свої обов`язки за договором зі сплати орендної плати,  а також інші умови договору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 08.09.2020 у справі № 910/418/19.
Таким чином,  відповідно до діючого  законодавства, орендодавцем та стороною договору оренди стає новий власник земельної ділянки, договір оренди не припиняє своєї дії,  а новий власник набуває статусу орендодавця разом із належними орендодавцю за договором правами і обов`язками.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 року № 1423-1Х. який набрав чинності 27.05.2021 року внесено зміни до повноважень місцевих рад у частині розпорядження землями в межах території громади.
Пунктом  24 розділу Х «Перехідні положення Земельного кодексу України встановлено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім:
а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);
б) оборони;
в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;
г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;
д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;
е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.
Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.
Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавські області № 270ОТГ від 09.12.2020 та акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 09.12.2020 передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. У комунальну власність Заводської міської ради, окрім іншого, передано земельні ділянки загальною площею 65,000га з кадастровими номерами 5322681100:00:007:0957 ( площею 30 га), 5322681100:00:007:0958 ( площею 35 га)
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 24.03.2021 Заводською міською  радою зареєстровано право комунальної власності на спірні земельні ділянки.
Таким чином , висновок суду про відсутність порушених прав Заводської міської ради у зв`язку з недоведеністю останньої розпоряджатися спірною земельною ділянко на момент вчинення правочину є безпідставним, оскільки не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, а саме статте 317, 334 Цивільного кодексу України, статті  125 Земельного кодексу України, статей 3,4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,  статті 9 закону України «Про оренду землі», статті 52 Господарського процесуального кодексу України.
Судова колегія також зазначає, що зміни під час провадження у справі в адміністративно-територіальному устрої та перехід права розпоряджатися певними земельними ділянками від держави до територіальної громади не впливають на можливість задоволення позову у разі його обґрунтованості та виконання рішення суду на користь належного суб`єкта ( територіальної громади). 
Аналогічні правові висновки викладене у постанові Верховного суду  від 12.12.2023 у справі № 917/1024/22.
Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України,  Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема,  залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
Згідно до приписів статті 277 Господарського процесуального кодексу України,  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі судом першої інстанції прийнято без урахування усіх обставин справи з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення по справі скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Судові витрати покладаються на відповідачів по справі.
Керуючись ст. ст. 169,270,275,277,281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу  Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, вх.409 П, на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2023 у справі №917/1385/23 - задовольнити повністю.
2.Рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2023 у справі №917/1385/23 - скасувати.
Прийняти нове рішення по справі.
Позов прокурора задовольнити  повністю .
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 13.06.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_2 , загальною площею 65,0000 га, кадастровий номер 5322681100:00:007:0957 та 5322681100:00:007:0958, які розташовані за межами населеного пункту на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.
Скасувати державну реєстрацію права оренди ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 )  на нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 30 га, кадастровий номер 5322681100:00:007:0957, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1287101453226, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21140023 від 22.06.2017.
Скасувати державну реєстрацію права оренди ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 )  на нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 35 га, кадастровий номер 5322681100:00:007:0958, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1287132753226, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21140503 від 22.06.2017.
Зобов`язати ОСОБА_2  (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 15.12.1999, видавник: Лохвицький РВ УМВС України в Полтавській області, адреса: АДРЕСА_1 )  та Фермерського  господарства     "МТС     "Агропростір"     (ЄДРПОУ 37953630) повернути у комунальну власність Заводської міської ради земельні ділянки кадастровий номер 5322681100:00:007:0957 площею 30 га та кадастровий номер 5322681100:00:007:0958 площею 35 га. повернути у комунальну власність Заводської міської ради земельні ділянки кадастровий номер 5322681100:00:007:0957 площею 30 га та кадастровий номер 5322681100:00:007:0958 площею 35 га.
Стягнути з ОСОБА_2  (ІПН: НОМЕР_1 ,  адреса: АДРЕСА_2 )  на користь Полтавської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910060, адреса: 36000, м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7)  судовий збір за звернення з позовом до суду першої інстанції  у розмірі 3578,66 грн.
Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області   (код ЄДРПОУ  39767930 ,  адреса: 36038, м.Полтава, вул.Уютна,23)  на користь Полтавської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910060, адреса: 36000,  м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7)  судовий збір за звернення з позовом до суду першої інстанції у розмірі 3578,        66 грн.
Стягнути з Фермерського господарства "МТС "Агропростір"   (код ЄДРПОУ 37953630 ,  адреса: 37264, с.Харківці,  Миргородський район, Полтавська область, вул.Тесленка, 39А)  на користь Полтавської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910060, адреса: 36000, м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7)  судовий збір за звернення з позовом до суду першої інстанції у розмірі 3578,66 грн.
3.Стягнути з ОСОБА_2  (ІПН: НОМЕР_1 ,  адреса: АДРЕСА_2 )  на користь Полтавської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910060, адреса: 36000, м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7)  судовий збір за звернення з апеляційною скаргою  до суду   у розмірі 5368,00 грн.
Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області   (код ЄДРПОУ  39767930 ,  адреса: 36038, м.Полтава, вул.Уютна,23)  на користь Полтавської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910060, адреса: 36000,  м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7)  судовий збір за звернення з апеляційною скаргою  до суду   у розмірі 5368,00 грн.
Стягнути з Фермерського господарства "МТС "Агропростір"   (код ЄДРПОУ 37953630 ,  адреса: 37264, с.Харківці,  Миргородський район, Полтавська область, вул.Тесленка, 39А)  на користь Полтавської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910060, адреса: 36000, м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7)  судовий збір за звернення з апеляційною скаргою  до суду   у розмірі 5368,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено   27.06.2024 

Головуючий суддя                                                                    О.І. Склярук

Суддя                                                                                          Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                          В.В. Россолов